MORDET PÅ ORIENTEXPRESSEN
FAMILJEN ARMSTRONGS HEM NEW YORK
ARMSTRONGS BARN KIDNAPPAT
KAOS HEMMA HOS ARMSTRONGS
LILLA FLICKA, VAR ÄR DU?
HUSAN
VAR DÅDET PLANERAT INIFRÅN?
DAISYS MOR, SONIA ARMSTRONG
ÖVERSTE HAMISH ARMSTRONG
ARMSTRONGS BETALAR LÖSENSUMMAN!
DAISY HITTAD MÖRDAD
5 ÅR SENARE Asiatiska sidan av Istanbul
Biljetten, tack.
Välkommen ombord, miss Debenham.
Er biljett! Det dröjer en timme. Då behöver ni inte vänta.
Inte vänta? Efter allt ni gjort för oss, monsieur Poirot.
Generalen tackar för att ni räddat brittiska garnisonens anseende.
Överstens bekännelse kom lägligt. Hur bar ni er åt?
Ni får tid att vila när ni kommer till andra sidan.
Sankta Sofiakyrkan är magnifik.
Har ni sett den? Nej...
Undan!
Hoppas vi gjorde rätt i att boka hotell på den europeiska sidan.
Jag har inga fördomar mot någon av kontinenterna.
Överfarten blir säkert angenäm. Bosporensundet är alltid lugnt.
Har ni själv åkt över med färjan? Nej...
Välkommen överste Arboo... Arboo...
Arbuthnott.
Färjan till Istanbuls centralstation och Orientexpressen avgår strax.
Inte nu. Sen... när allt är över.
Vilken lustig liten man. En fransos...
God afton, sir. Den här vägen.
Nej men en gammal bekant! Monsieur Poirot...
Hur står det till?
Ni har just räddat mig från att få slag. Sätt er.
Var inte middagen god?
Spetten var bättre än kebaben. Flaskan var utsöktare än innehållet.
Och kaffet... Lyckligtvis måste jag ge mig av till London redan i kväll.
Med Orientexpressen? Utmärkt, då får jag ressällskap!
Nå, var ska vi dinera?
Jag är så ledsen, men det går inte att få nån sovkupé i första klass.
I december? Har Bulgarien förklarat Turkiet krig? Flyr aristokratin?
Jag är chef för linjen och Poirot är en berömd detektiv och min vän.
Signor Bianchi... Det ordnar sig. Nu måste vi gå.
Orientexpressen avgår från plattform ett klockan nio...
God afton, Pierre. Välkommen, madame. Nummer 14.
Välkommen, fräulein Schmidt. Nummer 6.
Mrs Hubbard... vilken ära... Ni har er favoritkupé, nummer 11.
Signor Bianchi! Nummer 9, som vanligt.
Tack, Pierre. Det år visst fullt? Ja, alla tycks vilja resa i kvåll.
Ni måste ändå försöka ordna en kupé åt monsieur Poirot här.
Hercule Poirot... den berömde...? Precis! Och tillika min gode vän.
Kan ni visa mig...
Godafton, fröken Ohlsson. Nummer 7!
Har ni tappat något? Min St Christopher medaljong...
...som ger mig tur och skyddar mig från allt ont.
Madame... en lyckotand! En lycko Buddha...
Tack gode Gud, min Christopher medaljong...
Min vän har blivit kallad till London
och jag har personligen lovat honom att han ska få en kupé.
Hector... Ursäkta mig...
Mr Ratchett har plats bokad och vi vill gärna gå ombord direkt.
Välkommen till nummer 10, mr Ratchett.
Mr Beddoes, underbädden i kupé nr 1. Mr McQueen, underbådden i nr 4.
Och överbådden... Som planerat.
Monsieur Poirot kan få nummer 16, den är ju alltid ledig.
En mr Hardman är inbokad där.
Då beordrar jag er att ge monsieur Poirot den tomma bädden
ovanför mr McQueen, i nummer 4.
Ni får ju dubbel dricks...
Min make nummer två hade blivit ursinnig.
Ingen plats för makeupväskan, ingen is, och luft i varmvattenkranen!
Tålamod, min vän, vi är strax framme.
Det måste vara ett misstag...
Det finns ingen annan ledig bädd. Monsieur Poirot måste ligga här.
Överbädden är er. Vi avgår strax.
Jag ber om ursäkt för olägenheten, men det gåller bara en natt...
Bättre än på hotellet, eller hur? Jag behåller menyn som souvenir.
Jag beställde tre islamska 1200-tals lerskålar och sex dryckesbägare.
Bara fem bägare kom och en skål var spräckt. Jag betalade dyrt för dem.
Skicka ett telegram från Belgrad.
Vad är det? Du ser trött ut. Jag sov dåligt.
Belgaren i överbädden snarkade.
Har vi fler obesvarade brev? Bara de anonyma.
Ja, dem kan vi ju inte besvara... Ta igen din sömn, du
innan belgaren kommer tillbaka till kupén. Ja, gå du!
Hardman heter jag, men säg Dick. Foscarelli. Säg Gino.
Beddoes...
Mr Beddoes.
Ack, i tre dar möts dessa människor, dessa främlingar
på ett tåg, som styr deras öden.
Ja, i hans kläder skulle man vara.
Är han lika brittisk som kostymen?
Nej, han är en hetlevrad ungrare, så kasta inga blickar på hustrun.
Tur att vi inte är unga långre.
Min andre make sa jämt att man skulle be om växel i dollar.
Vad tusan är en drachma? Det är... valutan i...
Med matkuponger är det inga problem, sa han också.
Men så ska man ju ge tio procent i dricks...
Miss Ohlsson har huvudvärk. Ursäktar ni oss?
Gå ni. Jag har aspirin om ni vill ha. Utländska preparat litar jag inte på.
Ursäkta, mrs Hubbard är i antågande...
Blev han tågsjuk, eller vad? Vissa vill kanske vara i fred.
Och till middag? Den pocherade sjötungan...
...med en färskpotatis och lite sallad utan dressing.
Vem var den paranta damen? Prinsessan Dragomiroff.
Ursäkta, skulle ni vilja ha vänligheten att ge mig lite eld?
Ratchett. Har jag nöjet att tala med Hercule Poirot?
Nöjet... tja, men avsikten hade ni säkert. Ni bad om eld
men har inte tänt cigarren. Inte alltför svårt att räkna ut, alltså.
Underbart! Slå er ner. En kort stund, då.
Mr Poirot... Po i rot.
Poirot, ja... I mitt hemland går vi också gärna rakt på sak.
Jag vill att ni åtar er ett jobb. Jag kan ge er mycket bra betalt.
Vad gåller det för ett "jobb"?
Jag är en rik man. Män i min ställning har ofta fiender.
Bara en. Vad tusan menar ni?
Är man i er ställning, är det inte ovanligt
att det brukar röra sig om en fiende.
Vad sysslar ni med? Jag är pensionerad.
Från vad? Affärsverksamhet.
Vilken typ? Barnmat.
Men nu gäller det min säkerhet. Är ni i fara?
Jag är hotad till livet. Min sekreterare kan visa er två brev.
Och jag kan visa er den här.
Jag har den under kudden.
Femtusen dollar, monsieur Poirot.
Inte? Tiotusen, då? Femtontusen?
Jag har pengar så att det räcker.
Jag tar bara fall som intresserar mig. Mitt intresse för ert fall är
obefintligt.
Detta är Belgrad. Orientexpressen avgår om fem minuter...
Jag flyttar signor Bianchis bagage till pullmanvagnen. Ni får hans kupé.
Men ni kan inte sitta och sova! Oroa er inte.
Det är bättre att ni får vara i direktvagnen till Calais.
I min vagn finns bara en läkare. Det var ytterst vänligt.
Kan jag få några rena handdukar, Pierre.
Vilka blir mina nya grannar? Den svenska damen...
...som delar kupé med miss Deben ham. Och till höger, mr Ratchett.
Var finns mrs Hubbard? Jag vill ha ro.
Efter mr Ratchett, i nummer 11. Alldeles för nära...
Vem är det? Beddoes, med ert lugnande medel.
Tack, Pierre! God natt. God natt. Sov så gott... i nummer 9.
Hur många droppar? Av valerianan? Två, som ni sa.
Nej, ställ det på bordet.
Säg till mr McQueen att jag vill se telegrammet han skickade.
Han vill att du kommer.
Den vackra grevinnan...
Ingen fara, det var en mardröm!
Sov så gott nu, mr Ratchett.
Dödens tystnad...
Snöhinder... Vilken natt...
Det stod en man inne i min kupé, när jag vaknade nyss.
Jag vet vem det var, av misstag klev jag nästan in i hans kupé förut.
"Ni skulle kommit för 20 år sen," sa mr Ratchett. Då hade jag varit 15!
Händer det igen, så kalla på mig.
Nu får det vara nog!
Det är mina nerver.
Det är jag, Beddoes, med er "morgondrink".
Er Amber Moon, mr Ratchett.
Använd er nyckel.
Kedjan är för.
Vidrör inget!
Var är signor Bianchi och läkaren? I restaurangvagnen.
Håmta hit dem.
Kan ni inte få iväg ett meddelande? Det här är inget skepp.
Vi är mellan Vincovci och Brod. I Jugoslavien.
Balkan... det kunde man ju vänta sig. Snön är Guds vilja.
Men hur länge dröjer det?
Så fort stinsen i Brod märker att vi inte kommer, kommer han att...
Kan ni komma, dr Constantine. Ni också, signor Bianchi.
Förlåt mig... Guds förlåtelse är det enda viktiga.
Jag måste meddela prinsessan.
Signor Bianchi och dr Constantine. Akta er för glasskärvorna.
Pupillerna är fortfarande vidgade. Han måste ha blivit drogad.
Det luktar valeriana. Det är ofarligt, så det är nåt mer.
Får jag stänga hans ögon? Ja tack.
Undrar varför han förlorat blod. Får jag dra ner lakanen?
Mr Ratchett har knivhuggits... elva... tolv gånger.
Om ni ska kasta upp, gör det inte mot vinden, utan i lä.
Han har något i fickan. Tillåt mig.
Hans klocka. Tiden för döden!
Han dog mellan midnatt och 02.00. Det stämmer in.
Jag hörde hur han skrek till och ringde på konduktören tjugo i ett.
Når Pierre kom, bad han om ursäkt och sa att han haft en mardröm.
Sen hörde jag hur han använde tvättstället.
Det är det sista vi vet.
Ni kan inte vägra. Det är jugoslaviska polisens jobb!
Att fråga ut mina passagerare på mitt tåg? Aldrig.
Ni måste lösa mysteriet, och när vi kommer till Brod om vi gör det
talar vi bara om att ett mord har begåtts, och ger dem brottslingen.
Reservera pullmanvagnen för utredningen.
Och ge mig en plan över Calais vagnen, med alla namn.
Jag vill också ha samtligas pass. Ni kan få mitt med.
Ge mr Poirot alla pass. Finns det fler passagerare ombord?
I pullmanvagnen är det bara jag och signor Bianchi.
Då inriktar vi oss på Calais vagnen. I vilken antagligen mördaren finns.
Mitt herrskap, ha lite tålamod!
I sinom tid får ni alla en chans att tala med monsieur Poirot.
Det är så hemskt! Man har brutit mot Guds bud...
"Du skall icke dräpa". Varför blev jag inte meddelad?
Jag stod honom närmast. Och jag stod närmast mördaren.
Kan ni identifiera mördaren? Inte alls.
Det var en man inne i min kupé. Fast det var kolsvart och jag blundade...
Hur vet ni då att det var en man? Jag har erfarenhet av två äkta män.
Med ögonen stängda? Det hjålpte.
Han luktade tobak. Kan ni komma med, mr McQueen.
Mannen var väl hos mig, för att ta sig in till Ratchett?
Ja, nån annan orsak kan inte finnas.
Nyckeln, Pierre.
Kan ni ordna hit en hattask en sån där gammaldags, stor.
Kanske genom prinsessans jungfru.
Ge mig fem minuter... Ursäkta att ni fått vänta, mr McQueen.
Jag är tacksam för alla upplysningar jag kan få. Vad till exempel...
Låt mig bara först få veta vem ni är. Vad är er roll i det här?
Monsieur Poirot år detektiv och jag har bett honom utreda fallet.
Nå, hur kände ni mr Ratchett? Jag var hans sekreterare sen ett år.
Var träffades ni? I Persien.
Han letade antikt lergods med fram gång. Jag sökte koncession på olja
med föga framgång, så när han erbjöd mig jobb, tackade jag ja.
Sen dess har vi rest runt. Han kunde inga språk, så jag fick ordna allt.
Var i Amerika kom han ifrån? Jag vet inte...
Han nämnde aldrig sin bakgrund. Hur kommer det sig?
Jag misstånker att han lämnade Amerika för att undkomma något.
Till för ett par veckor sedan, trodde jag att han lyckats.
Då började han få anonyma brev, som de här.
"Jag mördar mördare."
"Bered er på att dö." Så kortfattat.
Men ändå invecklat. Ni sände visst iväg ett telegram från Belgrad i går?
Han kallade på mig för att se vad jag skrivit.
Det var sista gången jag såg honom.
Fanns det fler brev?
Jag såg dem inte. Han brände dem. Det förklarar...
...mitt intresse för hattaskar.
Precis vad jag behövde!
Först knivhuggen... Var det ett dussin?
Fem djupa, varav tre dödliga.
Resten år ytliga.
Två är så ytliga att de mer kan liknas vid skråmor.
Vad visar det? Att vi har två mördare, en stark och en svag man?
Eller en svag kvinna? Eller en ensam stark man...
...som gjort alla huggen, bara för att förvirra oss?
Vad vi vet är att mr Ratchett vid mordtillfållet, var för drogad
för att ropa eller försvara sig... med den här.
Hur visste ni... Han visade mig den...
...när han erbjöd mig 15000 dollar
för att bli hans livvakt. Jag avböjde.
Jag kanske borde ha tackat ja?
Nu till askkoppen...
Två olika slags tändstickor, en cigarrstump, en piprensare...
Och den här.
Med initialen "H". Förnamn eller efternamn...?
Vi får titta efter i passen.
Har ni tänkt på att här finns alldeles för många ledtrådar?
Låt oss nu undersöka den förhoppningsvis sista ledtråden.
Den brända papperslappen.
Det här har jag till mustascherna.
För att smälta vaxet.
Titta nu, ni är mina enda vittnen!
A I S Y, A R M S... Vad betyder det?
Det betyder att vi vet vem mr Ratchett var!
Och varför han lämnade Amerika.
Minns ni Armstrong fallet?
Ja, den lilla kidnappade amerikanska flickan... som dödades.
Minns ni vad hon hette? Ja... Daisy.
D... A I S Y...
Mellanslag... A R M S... Daisy Armstrong!
Och Ratchett var hennes mördare. Själva mördaren avrättades...
Men han var bara en underhuggare, som först inte vågade ange sin chef.
Precis före avrättningen avslöjade han chefen, som flytt med pengarna.
Jag skämdes över att han hade ett italienskt namn.
Han hade ett barns liv på sitt samvete.
Mer än så.
Av chocken, nedkom mrs Armstrong för tidigt med ett dött barn
och dog sjålv.
Hennes make, överste Armstrong, sköt sig sjålv!
Mrs Armstrongs husa, som felaktigt misstänkts för delaktighet
kastade sig från ett fönster och dog. Fem personer dog!
Då var det för väl att Cassetti också fick ge sitt liv nu.
Kan ni kalla hit alla passagerarna i den här ordningen, utom prinsessan
som är av kungligt blod och äldre än hon vill ge sken av.
Eftersom ni redan är här, Pierre, kan vi ju börja med er.
Ni heter Pierre Paul Michel? Det stämmer.
Två helgonnamn. Ni är välsignad! Jag har varit lyckligt lottad.
Inte alltid, kanske. Jag ser att er fru är struken ur passet sen fem år.
Är hon avliden? Hon dog...
...av sorg, när vår enda dotter dog i scharlakansfeber.
Jag är verkligen ledsen.
Låt oss tala om något mindre plågsamt.
Vilka passagerare gick och la sig sist, kvällen före mordet?
Halv två på natten såg jag översten säga god natt till mr McQueen.
Han gick till sin kupé, nummer 15, och kom inte ut mer.
Såg ni inte till nån mer efter det? En dam öppnade sin dörr...
...jag vet inte vem, och gick iväg mot toaletten längst bak i vagnen.
Såg ni henne återvända? Nej.
Nån kanske ringde på mig just då. Apropå det, ja...
Vi hörde ju båda hur Ratchett ringde på er, han hade haft en mardröm.
Ingen fara, det var en mardröm!
Vem ringde, medan ni gick till mr Ratchett?
Prinsessan Dragomiroff, hon bad mig kalla på sin jungfru.
Tack, Pierre. Det var allt.
Han hade nyckel till Ratchetts kupé.
Och han hade lånat en kniv av kocken!
Den stack han upprepade gånger, utan motiv, i det förvånade offret.
Dörren var inte bara låst, kedjan satt för.
Jag har nu listat ut er arbetsgivares rätta identitet, mr McQueen.
Jaså...
Som ni själv misstånkte, hette han alltså inte Ratchett.
Han var Cassetti, hjärnan bakom kidnappningen av Daisy Armstrong.
Det visste ni inte? Nej...
Då hade jag huggit av min högra hand för att slippa skriva hans brev.
Och dödat honom med den vänstra! Ni kunde alltså utfört dådet själv?
Nu riktar jag visst misstankar mot mig själv...
Det hade varit mer misstänkt, om ni hade låtsats sörja er arbetsgivare.
Min far var den åklagare som hade hand om fallet Armstrong.
Armstrongs var hemma hos oss två gånger för att tala om lösensumman.
Frun var så vek och rädd av sig.
Men inte värre än att hon tog sig an en teaterintresserad ung man.
Hon skulle t.o. M skriva till... ja, hon dog innan dess.
Hon var snäll mot mig som en mor.
Ursäkta en freudiansk fråga, men älskar ni er mor?
Ja, det gjorde jag. Hon dog när jag var åtta år. Hur så?
Vi delade ju kupé första natten. Ni ropade på er mor i sömnen.
Gjorde jag? Jag drömmer om henne ännu.
Visst, säg nu att jag är känslomåssigt hämmad...
Jag tänker inte säga nåt alls. Det är ni som ska tala om saker för mig.
Förlåt mig, men...
...hur lyckades ni få reda på Ratchetts identitet?
Vi fann ett meddelande. Det hade han väl bränt... som jag sa.
Ja, det hade han.
Hur kunde ni då tyda... Med hjålp av en hattask! Tack...
Det var han. Han erkände ju nästan.
Nej, psykologin stämmer inte. En känslig, moderlös pojke
blir förtjust i en dam för att hon år vänlig.
Skulle mr McQueen kunna ha begått ett sådant dåd
utan att svika sin goda, ska vi säga "gudmor"?
Gudmor! Dår sa ni en sak...
Bara några enkla frågor, mr Beddoes.
När ni gav mr Ratchett valerianadropparna i går...
...hade han redan lagt sig då? Ja, han lägger sig tidigt på tåg.
Vilka var era uppgifter för kvällen? Att ställa in dropparna.
Har ni lagt det här på mitt bord? Nej, sir.
Vem tusan har gjort det, då? Det vet jag inte. Vad är det?
Det angår er inte. Jag vill veta hur det kom hit.
Var det något mer? Ja, säg åt mr McQueen att komma.
Når vill ni ha väckning? Inte före tio.
Var det vanligt? Ja.
Han avnjöt alltid sin Amber Moon, innan han steg upp.
Så ni sa till mr McQueen och gick sen till er kupé...
...som ni delade med Foscarelli? Den italienske herrn, ja.
Talar han engelska? Nån sorts engelska...
...som han lärt sig i nåt "Chicago". Pratar ni med varann?
Nej, jag läser hellre.
Vad läser ni, mr Beddoes?
"Kärlekens Fånge" av Arabella Richardson.
Rör den sig om sex? Nej, den är halv elva.
Den var bra... "Den är halv elva!"
Somnade ni sen? Inte förrän fyra. Jag hade tandvärk.
Och ert sällskap? Han snarkade...
En sak till... Hur blev ni anställd av Ratchett?
Genom en stor förmedling i New York.
Och dessförinnan? Då tjänstgjorde jag i armén.
I Troon. I Fjärran Östern?
Nej, i Skottland.
Förlåt en okunnig belgare. Jag trodde ni var fransman.
Nej... Visste ni att mr Ratchett var av italiensk hårkomst?
Det förklarar hans hetsiga humör.
Han hette Cassetti. Säger det namnet er nåt?
Minns ni fallet Armstrong? Nej... Jo, den lilla flickan...
Cassetti låg bakom mordet på henne. Vad säger ni om det?
Som jag alltid sagt, det är arbets givarna som borde lämna referenser.
Tack, mr Beddoes. Sitt, för all del. Var det nåt mer?
Det var betjänten. Han kunde gå in till Ratchett när som helst.
Han kunde ha lagt gift i valerianan.
Vem vet vad som döljer sig bakom den där korrekta fasaden?
Läste han inte "Kärlekens Fånge"?
Jo... når han enligt er skulle ha dödat mr Ratchett.
Hjälp är på väg, är jag rädd.
Vi måste bli klara innan vi når Brod!
Om de skickat ett lok med plog är vi illa ute.
Mrs Hubbards tur. Gode Gud!
Hjälp är på väg. Det var på tiden.
Vi måste bli klara innan vi når Brod. Alltså, korta frågor korta svar.
Helst bara ett ja eller nej. Men sätt gång, då!
Harriet Belinda Hubbard... Ja, Harriet efter min...
Ni vet säkert mr Ratchetts rätta identitet nu.
Ja, vilken... Kände ni Armstrongs?
Nej! Men de var mycket sociala... Jag hörde ert samtal med Pierre...
...om att det stod en man i er kupé vid ett tiden.
Var inte dörren mellan er och Ratchetts kupé låst på er sida?
Så vitt jag vet. Min andre make... Kunde ni inte se det från sängen?
Nej. Min makeupväska skymde sikten.
Pierre kollade regeln sen... Ja, det där känner vi till.
Det gör ni inte alls. Förlåt?
Ni vet inte vad jag hittade i morse, på den tidning jag läst på natten.
En knapp från en konduktörsjacka.
Kan doktorn höra efter om Pierre har tappat en knapp.
Er näsduk, mrs Hubbard. Nej, den är inte min.
Det står ju "H" på den... Men den är ändå inte min.
Jag har inga såna där spetssaker. Vad har man för nytta av en sån?
En nysning, sen får man lämna den på tvätt!
Ni har varit till stor hjålp i detta svåra fall.
Tack för er medverkan.
Säg till om ni behöver mig igen.
Pierre saknar ingen knapp, och ingen är heller isydd nyligen.
Jag är rädd... Alla ser så fridfulla ut efteråt.
Bara Gud kan ge frid... God dag, fröken Ohlsson.
Det var all svenska jag kunde. Förlåt om jag blir personlig
men de flesta skandinaver brukar vara kunniga i främmande språk.
Men ni har svårt... Jag föddes... bakvänt.
Därför arbetar jag i Afrika som missionär
och undervisar små bruna barn, som är ännu mer bakvända än jag.
Men ni var tre månader i Amerika. Kunde ni inte förbättra språket då?
Jag var med i en... internationell grupp...
...som samlade in pengar till Afrika, från rikamerikaner.
Jag talade svenska för stor publik
på Svensk Amerikanska Institutet i Minneapolis
och andra stora städer.
På tio veckor fick vi in 14000 dollar... och 27 cent.
Hur länge har ni varit religiös? Sen jag var fem år.
Jag var jämt sjuk på sommrarna, och satt ute i gräset.
Då såg jag Jesus i himmelen
bland en massa barn.
Men barnen var bruna.
Det var ett tecken för mig, att jag skulle ta hand om små bruna barn.
Var era föräldrar religiösa?
Nej, de hade ingen respekt för Gud.
Det var inte bara ett tecken, utan även ett straff.
Gud kommer säkert att förlåta er, och än viktigare
det gör nog er far och mor också.
Här är kupén ni delar med...
Ja, jag har nummer sju. Just det.
Vem har bädd nummer 8? Den är fylld av miss Debenham...
En trevlig ung dam från Bagdad.
Hon undervisar barn i stenografi där. Framåtvända barn...
Lämnade hon sin bädd nån gång efter Vincovci?
Nej, hon sov som jag. Hur vet ni det, om ni sov?
På Shimoga missionen kan jag höra en orm andas...
Lämnade ni nån gång kupén?
Inte förrän på morgonen... i min morgonrock.
Är morgonrocken vit med röda djur? Nej, det är en yllerock.
Och miss Debenhams morgonrock? Den var lila.
Ni menar syrenfårgad? Just det.
Varför gör ni den här resan? För att samla in pengar, förstås.
När det här är över, ska jag bidra med en liten dusör.
Gud kommer att belöna er.
Det var hon.
Pierre, meddela prinsessan att vi strax kommer till hennes kupé.
Det var omtänksamt.
Ni innehar ett ungerskt diplomatpass och måste inte svara på mina frågor.
Det gör vi så gärna ändå. Det var vänligt.
I detta ert gemensamma pass står alla uppgifter om er make
men för er del räckte en signatur och ert födelsenamn... Gränwald.
Ja, jag är av tyskt ursprung fast jag är ungersk medborgare nu.
Första bokstaven i er namnteckning har tyvärr fått en fettfläck på sig.
De här tjänstemännen är inte så noga. De äter sina smörgåsar
samtidigt som de stämplar in spillt smör i passet.
Därför vill jag be er att ni skriver er namnteckning på nytt.
Elena Andrenyi, född Gränwald.
Ja, det verkar stämma.
Då är det väl ingen större idé att fråga om denna näsduk är er?
Nej, den har ju inte nån av mina initialer.
Och än mindre idé att fråga om färgen på er morgonrock...?
Om ni inte är intresserad av aprikosfärgat siden...
Jag är intresserad av brott.
Har ni och er man varit i Amerika? Nej, vi möttes i Wiesbaden senare.
Senare än vad? Efter min tjänstgöring i Washington.
Har ni bott i Washington? Vilket diplomatlöfte har inte det?
Sov ni inte bra i natt?
Med undantag från mrs Hubbards utbrott, sov jag utmärkt.
Och ni, madame? Ännu bättre.
Vi vaknade först efter åtta. Jag brukar ta Trional på tågresor.
Det år ett mycket starkt sömnmedel.
Han får det att låta som ett gift. Tas det i stora mängder, är det det.
Anklaga inte... Ni är inte anklagade. Ni kan gå.
Tack för hjålpen.
Varför slutade du läsa?
Signor Bianchi...
Tillåt mig att presentera den berömde detektiven Hercule Poirot.
Hildegarde brukade läsa för mig om er, men det fick bli slut med det.
Nuförtiden är sådan läsning det enda som håller mig vaken.
Och jag behöver vad jag envist fort sätter att kalla min skönhetssömn.
Lite konjak? Ja tack.
Vill ni att jag ska bekänna mordet på den där vad han nu hette?
Tvårtom, det är jag som ska bekänna en sak.
Ni hade läst om mig jag ska återgälda komplimangen
genom att säga att jag läst om er.
Jag råkade bli påmind om att ni var gudmor till mrs Armstrong.
Hur kom det sig att ni blev det?
Jag var vän till och beundrare av hennes mor, aktrisen Linda Arden.
"Varför har ni flyttat dolkarna?" Ett citat eller en fråga?
Ett citat. Jag såg henne två gånger som Macbeth.
Sin tids största tragedienn. Hon lever väl...?
Ja, men hon är sängbunden.
Hade hon inte även en yngre dotter? Jo, men jag minns inte namnet.
Hon var aldrig hemma. Vad blev det av henne?
Hon gifte sig visst med nån turk. Vi pratade aldrig om det.
Vad hette mrs Armstrong som ung? Hon hette Greenwood.
Får jag besvära er lite till?
Hade inte Armstrongs en sekreterare?
Jo visst. Som hette?
Hon hette...
...miss Freebody. Och en stilig chaufför?
Jag använde honom aldrig. Det fanns väl fler manliga tjänare?
Ja, översten hade visst en indisk ordonnans.
Och mrs Armstrongs husa, hon som blev felaktigt misstänkt...
Jag har min egen jungfru. Jag talade aldrig med mrs Armstrongs.
Fräulein Schmidt minns såkert...
Nog pratade väl ni två med varann?
Ja visst, men vi använder alltid bara förnamnet.
Och vad hette hon? Paulette.
Ge mig två aspirin, Hildegarde.
Och beställ ett glas ryskt te åt mig, sen kan du gå.
Jag kallar på dig om det är nåt.
Så var det sköterskan...
Jag behövde ingen sköterska.
Den prövningen har jag kvar.
Ni ler aldrig, ers höghet. Min läkare har avrått mig.
Nu ska vi inte trötta ut er mer. Ni har varit till stor hjälp.
Säg åt Pierre att be överste Arbuthnott komma om fem minuter.
Kan jag få ett ord med er inne i er kupé?
Prinsessans aspirin... Vi lämnar dörren öppen.
Ni blev rörd när jag nämnde husan, Paulette.
Hon var rar. Vi var goda vänner. Har ni möjligen ett foto av henne?
Jag har alltid min fotolåda med mig. Då går kvällarna fortare.
Låt mig jag är stark.
Lugn!
Detta kan vara er och de andras räddning inklusive er husmors.
När öppnade ni väskan sist? Efter Belgrad...
...när Pierre kallade mig till prinsessan. Jag tog fram en bok.
För stor att passa Pierre, och en knapp saknas...
Den som mrs Hubbard fann.
Och en huvudnyckel...
Här är fotot.
Och den här förtjusande flickan kastade sig ut genom ett fönster?
Här... jag fann den i korridoren, den är väl er?
Nej, den måste tillhöra en fin dam. Som er husmor?
Ja, men det är inte hennes.
Jag vet vad hon har, dessutom är initialen fel.
Vad heter prinsessan i förnamn? Natalia. Ett ryskt namn.
Då behåller jag den. Får jag ha fotot till i kväll? Jag är rädd om det.
Ja, ingen fara med det, men det här...
Är jag nu anklagad för att ha gömt den?
Det tror jag inte. Jag tror däremot att ni är er husmor trogen.
Inte bara som jungfru, utan som kokerska, sällskapsdam, vän...
Visst är ni en duktig kokerska? Det har alla sagt...
På återseende.
Ska ni öppna klädaffär?
Nej. Vi ska avsluta förhören. Var ligger Shimoga?
Det är inte mitt område direkt. Det ligger söderut, i Mysore.
Finns det en mission där? Indien vimlar av missioner.
Ni åker från Indien till England på permission... varför landvägen?
Varför inte? Sjövågen är väl vanligare.
Jag har mina privata skäl.
I en mordutredning kan de miss tänktas skäl inte vara privata.
Jag stannade till i Ur i Kaldéen
och jag var i Bagdad och hälsade på min vän flygkommendanten.
Miss Debenham har också varit i Bagdad.
Mordet kan ha begåtts av en kvinna eller av en man och en kvinna ihop.
Anser ni miss Debenham vara fysiskt och emotionellt kapabel att...
Vilken ovidkommande fråga! Jag frågar ändå.
Miss Debenham är ingen kvinna.
Hon år en dam. Kan sådana inte vara mördare?
Hon hade aldrig sett mannen förut! Ni är engagerad, märker jag.
Vart är det ni vill komma? Kände ni överste Armstrong?
Inte speciellt. Jag tillhör indiska armén, han tillhörde brittiska armén.
Skotska. Hur visste ni det?
Det stod i tidningarna efter det att han skjutit sig.
Förfärligt... Man trodde ju att han var av hårdare virke.
Han fick trots allt flera militära utmärkelser.
Militärförtjänstorden...
Militärkorset...
Ratchett orsakade fem personers död.
Den felaktigt anklagade husans självmord, mordet på barnet
mrs Armstrongs död, i samband med att hon födde ett dött barn
och slutligen överstens självmord, när han inte orkade mer!
Jag hade förstått honom om han utöver de utmärkelserna
även fått Viktoriakorset för tapperhet.
I så fall fick väl Ratchett vad han förtjänade.
Fast jag hade hellre sett att han hade blivit dömd av en riktig jury.
Vi tror att mordet begicks kvart över ett. Vad gjorde ni då?
Jag drog historier tillsammans med den där McQueen i hans kupé.
Han var intresserad av Indiens fram tid, men britterna skulle därifrån!
Hur länge fortsatte "historierna"? Till halv två.
Vi höll på i tre pipstopp.
Ni år den ende i hela vagnen som röker pipa.
Då är väl det här er piprensare?
Samma märke. Den låg i en askkopp vid den döde.
Då har någon lagt den där! Den är använd.
Eller menar ni att jag är så dum att jag gick in och mördade Ratchett
rensade pipan och lämnade piprensaren?
Nej...
Miss Debenham!
Kan jag stanna kvar? Nej!
Sätt er!
Jag fattar mig kort. Ni och översten blev förålskade i varann i Bagdad.
Varför måste engelsmännen dölja sånt?
Jag ska ge svar på era iakttagelser i ordning: Ja... ja... jag vet inte.
Då går vi till det ni vet... På båten hörde jag er säga till översten:
Inte nu. Sen... när allt är över.
När vad var över, miss Debenham?
Var det nån uppgift som skulle utföras?
Nåt hemskt dåd, eller så?
Jag kan tyvärr inte svara på det.
Inte här kanske, men når jugo slaviska polisen tar över i Brod...
...har ni inte mycket att välja på! Jag kan ju ringa mina jurister.
Det här rör bara översten och mig. I ett mordfall är ingenting hemligt!
Svara nu!
Monsieur Poirot har förbjudit... Han har ingen rätt alls.
Svara nu! Låt bli miss Debenham!
Jag bad henne bara besvara en enkel fråga...
Ni kanske kan svara i hennes ställe?
Kan ni gå ed på
att svaret behandlas konfidentiellt om det inte har med mordet att göra?
För ett halvår sen, innan vi två ens träffats, blev min memsahib...
...min fru, trött både på Indien och på mig.
Hon ville ha skilsmässa.
Med tanke på min militära ställning, vägrade jag.
Jag hade förlorat min grad annars.
Min fru återvände till England. Och jag har bevis på att hon varit
ständigt otrogen mot mig.
Jag har därför inlett skilsmässoförhandlingar mot henne.
Och när skilsmässoförhandlingarna väl är över...
...tänker jag fria till miss Debenham.
Under tiden är det av yttersta vikt
att våra... förehavanden
inte kan föranleda min fru att vända förhandlingarna mot mig.
Är det svar nog?
Tja...
Nog var det ett svar alltid.
Har Pierre hämtat sig? Ja då.
Får vi gå? Ja, och våra läppar äro förseglade.
Ledsen om jag gjorde honom illa. Jag blev provocerad.
De kan ha gjort det ihop.
Hade hon varit i Amerika? Det behövde jag inte fråga.
Översten ber om ursäkt, Pierre.
Signor Foscarelli.
Är ni amerikansk medborgare nu? Jajamän.
Sen sju år... Jag minns...
Svara bara på frågorna. Annars tar det så lång tid.
Ni är automobilförsäljare. Jajamän. Amerikanska märken.
Kände ni Cassetti? Nej, nej...
Han tillhörde maffian, säger han.
Vem tror ni dödade honom? Nån annan ur maffian.
De dödar jämt varann, med kniv eller vapen...
Varför har ni flyttat dolken? Den låg i min makeupväska.
Sa jag inte det? En maffiauppgörelse.
Ge mig den.
Når öppnade ni väskan senast? I går, när jag tog ur allt.
Varför öppnade ni den nu, då? Jag skulle lägga tillbaka en sak.
Det här mysteriet är löst... Den felande knappen.
Ja, och ägaren till jackan finns inte ombord på tåget.
Går ni till restaurangvagnen? Ja, inte går jag till kupén nu.
Se till att bord och stolar ställs i ordning, så att signor Bianchi
doktorn och jag, kan presentera gåtans lösning inför passagerarna.
Hjälpte jag till...? Ja, jag har två frågor till.
Lämnade mr Beddoes er kupé någon gång under mordnatten?
Nej, han låg och grymtade p.g. A tandvärken.
Har ni nånsin varit i privat tjänst? Nej.
Det var allt.
Nå? Det är människoblod.
Den här dolken kan ha orsakat alla såren.
Och ni vet vem som höll i den? Sista förhöret blir en chansning.
Om det lyckas... då vet vi!
Kom in och sitt ner!
Cyrus B. Hardman, teateragent? Nej.
Inte teateragent, menar jag. Det är en bluff...
...arrangerad av Pinkertons... Detektivbyrå?
Ratchett bad dem ordna en livvakt, de sände mig. Inte vidare lyckat...
Kan ni bevisa att det är dårför ni är här?
Paulette...
Paulette Michel.
Då kan jag väl sluta låtsas helt och hållet.
Kan ni höra upp, mitt herrskap.
Jag ber er att vara tysta medan monsieur Poirot talar.
Om ni vill säga något kan ni göra det efteråt.
En vedervärdig mördare har själv bli vit mördad på ett vedervärdigt sätt.
Hur och varför? Här är den enkla lösningen.
Mördaren är tydligen en total främling.
Mrs Hubbard såg en man inne i sin kupé strax efter 01. 15.
Hon hittade även senare en knapp från en konduktörsjacka.
Fräulein Schmidt fann en konduktörs uniform gömd i sin resvåska.
Den kan inte ha passat Pierre och det saknades en knapp i den.
I byxfickan fanns även en huvudnyckel.
Ännu senare fann mrs Hubbard den blodiga dolken
som enligt doktorn kan ha varit mordvapnet.
Man kan dra slutsatsen att mördaren, förklädd till konduktör
steg på i Belgrad, tog sig in i Ratchetts kupé
knivhögg honom, gömde dolken och uniformen
och försvann av tåget, som stod stilla p.g. A snön.
Vem var han? Jag är böjd att hålla med mr Foscarelli
som tror att detta var ett internt maffiadåd
vars exakta natur den jugoslaviska polisen säkert fastställer.
Är det allt? Nej, nej... inte alls.
Som jag sa det är den enkla lösningen.
Men så finns det en som är mer invecklad.
Lågg den första lösningen på minnet, nu när ni hör den andra.
Låt oss för ögonblicket anta att den mystiske främlingen inte finns.
Och då måste mordet ha begåtts av nån eller några i Calais vagnen
som alltså är närvarande här nu.
Vi koncentrerar oss på "varför", så får vi även svaret på "hur"?
Det förvånade mig inte att ni alla hade hört talas om Armstrong fallet.
Men lite förvånad blev jag allt när den förste jag förhörde, mr McQueen
erkånde att han faktiskt hade känt mrs Armstrong, om än flyktigt.
Hon var rädd, men inte värre än att hon tog sig an en ung man...
Ljög McQueen när han förnekade att han känt till Ratchetts identitet?
Eller ingick det i nån slags plan att bli Ratchetts sekreterare?
Genom att fråga ut de andra, hoppades jag få ljus i saken
men alltsom jag pratade med dem, blev det bara dunklare.
Når prinsessan hörde att jag visste att hon var mrs Armstrongs gudmor
blev hennes svar genast ofullständiga och undflyende.
Jag visste mer genom att ha läst tidningarna
än hon, genom sina besök där. Fanns det inte en chaufför?
Jo, men jag använde mig aldrig av honom.
Undanflykter! Vad hette mrs Armstrongs husa?
Jag har egen jungfru. Jag behövde aldrig tala med mrs Armstrongs.
Undanflykter! Jag frågade om de manliga tjånarna.
Ja, översten hade en indisk ordonnans.
Överste Armstrong tjänstgjorde i brittiska armén i Indien.
Alltså hade han haft en brittisk uppassare, som Beddoes här.
Endast officerare i indiska armén har indiska ordonnanser.
Jag frågade vad den yngre systern hette.
Det minns jag inte. Undanflykter!
Och namnet på sekreteraren...
Miss Freebody.
Otroligt! Prinsessan leker visst nån psykologisk associationslek.
Freebody år en av delägarna i en av Londons mest kånda dambutiker
av den sorten prinsessan frekventerar.
Den andra delägaren är Debenham. Debenham & Freebody.
Ett försök att dölja nåt om miss Debenham
som undervisade i Bagdad?
Kan hon tala om vad mrs Armstrongs yngre syster heter?
Annars ska jag göra det.
När jag frågade prinsessan vad hennes guddotters familjenamn var
kunde hon ju inte gärna låtsas ovetande om det. Hon sa:
Greenwood.
Gränwald är tyska för Greenwood!
Jag blev övertygad om att Gränwald var guddotterns namn som ogift.
Och att grevinnan Andrenyi är mrs Armstrongs yngre syster.
Hennes förnamn är Helena... inte Elena.
Hur försvann den första bokstaven?
Den försvann mycket praktiskt under en fettfläck i passet.
Varför hade man med flit satt dit en fläck?
Därför att hon och maken var rädda att näsduken med initialen "H"
skulle kunna binda henne vid mordet.
Jag svär att nåsduken inte tillhör min fru.
Nej, nej, det gör den inte.
Den tillhör inte mrs Harriet Belinda Hubbard heller.
Eller Hildegarde Schmidt, som är så lojal!
Initialen är fel. Vilket är prinsessans förnamn?
Natalia. Det är ett ryskt namn.
I det kyrilliska alfabetet skrivs bokstaven "N"
som vårt "H".
När inte den fina näsduken behövs som bevis längre
ska er trogna jungfru få tillbaka den. För det är väl jungfru hon är?
Jag kanske gillrade en liten fälla...
Ni är en duktig kokerska, eller hur? Det har alla sagt...
Om ni varit jungfru, vem hade då märkt om ni var en duktig kokerska?
Vilket ni ju var hos familjen Armstrong.
Nå... vilka har vi då här i vagnen
som har känt eller som var engagerade i Armstrongs familj.
Först har vi mr McQueen, som blev så förtjust i mrs Armstrong.
Prinsessan Dragomiroff mrs Armstrongs gudmor.
Grevinnan Andrenyi som var mrs Armstrongs syster.
Greve Andrenyi, Helenas käre make och mrs Armstrongs svåger.
Hildegarde Schmidt mrs Armstrongs kokerska.
Mary Debenham, som var mrs Armstrongs sekreterare.
En ren gissning! Jag behövde inte fråga henne...
...om hon bott i Amerika, för under förhöret, sa hon:
Jag kan ju ringa mina jurister.
En engelsk dam som inte bott i Amerika, skulle sagt:
"Jag kan ju ringa mina advokater."
Men till sist var det ändå överste Arbuthnott
som skingrade mina tvivel i detta mårkliga fall.
Dels påstod han sig aldrig ha talat med överste Armstrong i Indien
men ändå mindes han i detalj vilka utmärkelser denne fått.
Men det viktigaste var hans syn på rättsskipningen.
...dömd av en riktig jury.
Midnattens järntunga har talat och sade "tolv"...
Plötsligt började denna siffra ringa i mitt huvud.
Hur många knivhugg var det? Tolv.
Hur många bokstäver, alla skrivna av olika personer
bestod de två hotelsebreven av?
Tolv... Hur många personer i en jury?
Tolv.
Hur många passagerare finns det i vagnen, förutom mig och offret?
Tolv, monsieur.
Visa mig er plånbok. Mr Hardman, ni är tyst!
Ratchett bad er aldrig att bli hans livvakt, han bad mig.
Innan ni började hos Pinkertons, var ni vanlig konstapel, eller hur?
Och det är väl inte ovanligt att en polisman
blir förälskad i en husa under sin patrulleringsrond.
Och ni skulle ha gift er med henne, om...
Er dotter Paulette dog inte i scharlakansfeber, eller hur?
Hon tog livet av sig när hon fel aktigt misstänktes för delaktighet
i kidnappningen, och mordet på Daisy Armstrong.
Utan er, hade det här aldrig gått, eller hur?
Ni var den som skaffade förklädnad åt "den mystiske maffiamedlemmen"
han som existerade lika lite som ägaren till kimonon.
Den "personen" var ju bara avsedd att förvilla och lura mig.
Jag har...
...ett visst öga för kvinnor.
Er kosmopolitiska dialekt visade att ni ärvt en viss förmåga
efter er skådespelande moder.
Men man undrar ju var i herrans namn Greta Ohlsson
lärt sig sin skrattretande engelska.
Jag föddes bakvänt. Dårför arbetar jag i Afrika som missionär
och undervisar bruna barn, mer bakvända än jag.
Då är det ganska konstigt att ni förstår ord som "dusör".
Ni tog säkert hand om små bruna barn i Shimoga
men det ligger i Indien, inte i Afrika.
Ni fick väl hitta på nåt för åren ni var i Amerika
och tog hand om ett vitt barn, Daisy.
Ni kunde inte förhindra hennes död och sökte tröst i en vision om Jesus
och en framtid som missionär, som tog hand om små bruna barn.
Ni hade tur som bara blev bunden, och inte slagen som betjänten
mr Beddoes... Ni tjänstgjorde i brittiska armén i Skottland.
Överste Armstrong var i skotska armén. Kan ni visa oss en bugning?
Märke efter ett sår... Efter ett bråk i mässen...
...om en viss efterrätt, som vi inte kände igen.
Jag är rädd att ni har blivit igenkänd.
Mr Foscarelli kan tydligen bilar.
Jag misstånkte att han varit Armstrongs chaufför. Jag frågade...
...om han varit i privat tjänst. Nej...
Hans "engelska" år nog mer äkta än miss Ohlssons...
...men jag tror han menade "ja". Tror?!
Vad annat kan man göra? Om ingen här år inblandad i brottet
varför har de då kommit med alla dessa dumma och onödiga lögner?
De räknade ju inte med att ni skulle dyka upp på tåget.
Jag hoppades att nån annan än jag själv skulle säga det.
Här är nu min egen rekonstruktion av vad som hände mordnatten
eller... ska vi säga de många villospårens natt.
Jag önskar bara...
...att jag kunde återge det hela, med den...
...makalösa bravur... den fulländning, den perfekta rytm
de gester... och de uttryck som för tankarna till aktrisen
Harriet Belinda... miss Linda Arden.
Hon ville ju spela komedi men fick inte för sin make.
Vilken av dem... make nummer två, mr Hubbard
eller er förste make, mr Gränwald?
Linda Arden har väl aldrig spelat en svårare roll än den som mrs Hubbard
organisatören av denna ovanliga hämndaktion.
Får jag förmoda att Linda Arden inte längre är sängbunden?
Det är jag som borde ligga till sängs på ett mentalsjukhus!
Att jag inte märkte alla de trick som spelades upp vid tiden för mordet!
Något mer? Ja.
Säg åt mr McQueen att komma.
"...och sex dryckesbägare. Endast fem levererades"
"varav en var trasig."
"Jag emotser en ny, att sändas till min Paris adress."
Ingen fara, det var en mardröm!
Sov så gott nu, mr Ratchett.
01. 15 berättade mrs Hubbard om mannen i kupén
som av nån outgrundlig anledning tappat en knapp.
Nästa morgon upptäcktes mordet. Tidpunkten fastställdes till
någon gång mellan midnatt och 02.00. Jag drog olika slutsatser.
Det gamla tricket med den krossade klockan som stod på 01. 15
gjordes bara för att lura mig.
Eftersom mr McQueen hade poång terat att Ratchett inte kunde språk
skulle jag ju tro att Ratchett redan var död
när det kom ett rop på franska från hans kupé.
Jag lurades att tro att mordet begåtts redan före 01. 15.
Då hade var och en av er vattentäta alibin.
Men förmoda att brottet hade begåtts senare än 01. 15
när allt oväsen och alla vilseledande incidenter upphört.
Jag somnade, eftersom det nu var tyst på tåget...
...och alla sov.
Tyst, ja...
...men inte sov folk. Klockan två höll mordet på att utföras.
Se det framför er...
För min dotter och dotterdotter.
Till minne av överste Armstrong, en god soldat och en god vän.
För mrs Armstrong. De öppnade sitt hem och sina hjärtan för mig.
För vår lilla Daisy.
Gud, förlåt mig...
För min syster och systerdotter.
För den sorg du åsamkat min älskade hustru.
Mördare...
Svin!
För min älskade guddotter.
För mamma Armstrong från Hector.
För min husbonde.
För min älskade Paulette.
Och min. Låt min döda dotters själ få vila i frid.
Som jag sa en vedervärdig mördare
har själv fått gå en vedervärdig, kanske välförtjänt död till mötes.
Men på vilket sätt?
Enligt den "enkla" lösningen mördad av en förklädd gangster.
Eller på det senare, mer invecklade såttet
vilket naturligtvis kommer att innebära utfrågning och skandal.
Signor Bianchi, ni får bestämma vilken av lösningarna
vi ska presentera för polisen i Brod. Jag erkänner
att jag är tveksam...
...men jag tror att polisen i Brod föredrar den första, enkla lösningen.
Vi har ju uniformen att visa för polisen.
Då måste det också ha funnits en person i den
därför väljer jag den första lösningen.
Tack, Hercule.
Nu måste jag gå och brottas med rap porten till polisen och med samvetet.
Mamma...