Jag har kommit tillbaka.
Ge mig ett glas, broder Kipling.
- Känner ni inte igen mig? - Nej...
Jag känner inte igen er.
Vem är ni?
- Vad kan jag göra för er? - Jag sa ju det - ge mig ett glas.
Det hela gjordes upp här...
I det här rummet. Minns ni det?
Danny och jag skrev på kontraktet, och ni bevittnade det.
Ni...
...stod där borta.
Jag stod där.
Och Daniel stod här. Minns ni det?
Carnehan.
- Peachy Taliaferro Carnehan. - Naturligtvis...
Fortsätt att titta på mig. Det hindrar min själ från att flyga bort.
Carnehan!
Jag är inte längre samme man som satt bredvid er på tåget till Marwar-
- för tre somrar och tusen år sen.
Jodphur, tack.
Tusan också!
Får jag låna den?
Att åka med det här tåget är som att få en åsnespark var tionde minut.
Mr Clutterbury Das - underkänd på inträdesprov till universitetet 1863.
Numera brevskrivare åt analfabeter.
- Håll klaffen! - Tack, sir.
Släng ut det.
Ut med dig, din förbannade tjuv! Jag hoppas du bryter nacken!
Gode Gud, han kunde ha dött!
- Tåget kör sakta här. - Varför gjorde ni så?
- Jag såg när han stal ert fickur. - Mitt fickur?
Har man sett!
- Jag är skyldig er ett tack, mr? - Carnehan.
- F.d. sergeant i artilleriet. - Jag heter Kipling.
- Får jag bjuda på lite starkt? - Gärna det.
- Ni tycks ha kuskat runt i Indien. - Lita på det.
Till fots, på häst och kamel. Ni ser inte heller så grön ut.
- Nej, jag är född i Indien. - Fint land, tills byråkraterna kom.
- Hoppas att ni inte är en av dem. - Nej då.
De är magra och har långa näsor, och de bjuder aldrig på starkt.
Glenlivet - 12-årig.
Jag vet mycket om whisky, kvinnor och matsedlar-
- men får sällan visa det.
Det stiftas ständigt nya lagar som hindrar oss från att komma nån vart!
Det förlorar England på.
Gav de oss spelrum skulle intäkterna stiga från 70 till 700 miljoner!
Jag håller med.
- Vart ska ni? - Jodhpur.
- Åker nÂ¡ tÂ¡llbaka samma väg? - Om tio dar.
Jag ska lämna ett meddelande till en man i Marwar på kvällen den 24.
- Men jag är upptagen. - Jag kan tyvärr inte hjälpa er.
Jag är en främling på väg västerut för att söka det som gått förlorat.
- Vad säger ni då? - Varifrån kommer ni?
Från öst. Och jag hoppas att ni lämnar meddelandet-
- för änkans sons skull.
- Vilken loge tillhör ni? - Reseloge 3276.
Hennes majestäts lätta infanteri, distrikt 329 A.
- Vem ska ha meddelandet? - Daniel Dravot.
En stor man med grå polisonger.
Han sitter i förstaklassvagnen, men var inte rädd.
Säg bara: "Peachy är söderut den här veckan."
- Peachy är söderut den här veckan. - Just det.
Jag hoppar av innan vi kommer till stationen.
Jo, broder Carnehan...
Jag saknade fickuret på stationen i Lahore, innan vi klev ombord.
Jag visste inte att ni var frimurare.
Nej, vad är det nu?! Biljetter nu igen?
Heter ni Dravot, sir?
Peachy är söderut den här veckan.
- Han har åkt söderut. - Väntar ni er nåt för besväret?
Nej, jag gör det för änkans sons skull.
Sa han söderut? Antagligen Degumber.
Vi ska dra åt tumskruvarna på rajan för det han gjorde med sin svärmor.
Han fyllde henne med peppar och piskade henne till döds.
Tänker ni pressa honom på pengar? Ni kommer inte levande ur stan.
- De skär halsen av er. - Jag och Peachy är hårdhudade.
Rajan gör som han vill. Hur ska ni dra åt tumskruvarna på honom?
Genom att säga att vi är korrespondenter för Northern Star.
Det kan ni inte göra!
Det är jag som är korrespondent för Northern Star!
Jag är korrespondent för Northern Star!
Vad sa ni, broder?
De greps vid gränsen till Degumber.
Det rättsliga efterspelet är oklart, men de kan bli åtalade för anstiftan.
Jag kom inte till er för att få dem dömda-
- utan för att rädda deras liv.
Får jag fråga varför ni intresserar er för de här skojarna?
För att de råkar vara frimurare, som jag själv.
- Ni borde utesluta dem. - En gång frimurare, alltid frimurare.
Jag fattar inte hur män som ni-
- kan gå omkring i förkläden och skaka hand med främlingar.
Vad är frimureri?
Vi odlar brödraskap under Guds allseende öga.
Det borde ha lämnats i England. Sånt fungerar inte här.
Det sägs att det har funnits här.
Somliga påstår att spåren leder till dem som byggde Solomons tempel.
- Amsagor, misstänker jag. - Ja, sannolikt.
Vi tar en titt på era ordensbröder.
Hattar av!
Ni är inte anhållna.
Det tack vare mr Kipling, som råkar vara Northern Stars korrespondent.
Men ni förtjänar att buras in.
Bland era meriter finns allt-
- från smuggling till svindleri, från häleri till utpressning!
Utpressning är att hota att publicera vissa uppgifter i tidningen-
- inte att erhålla ersättning för att man inte publicerar det.
Jag vet en del om redaktörns syster och en viss tjänsteman här i trakten.
Det kan han publicera om han behöver nyheter.
Ni borde ha åkt hem efter militärtjänsten.
För att bli dörrvaktmästare och få dricks av rapande gäster?
Vi har sett afghaner ta över slagfält när våra befäl lagt benen på ryggen.
Ni är inte anklagade för nåt-
- men jag ska förorda att ni deporteras som icke önskvärda.
- Ni har skadat lmperiets värdighet. - Skulle vi ha gjort skada?!
Det var faktiskt såna som vi som byggde det jäkla lmperiet!
Hattar på!
Helt om!
Framåt marsch!
Det finns väl ingen anledning att skriva om det här i Star?
Nej då...
Text klar!
Ni två! Vad vill ni den här gången?
Vi vill be om en tjänst.
Bara lugn. Vi utnyttjar inte ordensbröder.
Vi vill bara ta er tid i anspråk. Slå i böcker, studera era kartor...
- Vi tar gärna ett glas om ni bjuder. - Peachy är lika måttlig som jag.
Hys inga tvivel på den punkten.
Vi tar varsin av era cigarrer, och ni får se oss tända dem.
Låt mig nu presentera broder Peachy Carnehan - det är han.
Och broder Daniel Dravot - det är jag.
Vad gäller våra yrken så har vi sysslat med det mesta.
Vi känner Indien - hennes städer, djungler, fängelser och pass.
Och vi har beslutat att hon inte är stor nog för såna som vi.
Därför ger vi oss av till ett ställe där man bättre kommer till sin rätt.
Så vi ger oss av för att bli kungar - kungar av Kafiristan.
De lär ha 32 avgudar där. Vi blir nummer 33 och 34.
Där pågår ständiga stamkrig, ett möjligheternas land för oss.
Krigskonst kan vi.
Vi söker upp en hövding och frågar: "Vill ni besegra era fiender?"
Han blir kung, sen störtar vi honom.
Vi övertar den kungliga tronen och plundrar landet kors och tvärs.
Ni är från era sinnen.
För det första...
För att komma dit måste ni ta er genom Afghanistan.
Kafiristan? Nej, nej...
Två vita män blir slitna i stycken om de sätter sin fot i Khyberpasset.
Men tänk om vi klarar det och tar oss över det afghanska slättlandet.
Då väntar Hindu Kush - ett fruset hav av bergstoppar och glaciärer.
En geografisk expedition försvann där för några år sen.
Ingen vit man har varit där och överlevt sen Alexander.
Alexander den store - kung av Grekland, 300 f. Kr.
Om en grek klarade det, så klarar vi det.
Vilka dårar ni är!
Skulle dårar upprätta ett sånt här kontrakt?
"Detta kontrakt mellan dig och mig, bevittnat i Guds namn..."
"1. Vi ska tillsammans överta tronen i Kafiristan."
"2. Fram till dess ska vi inte"-
- "se åt sprit eller kvinnor, då dessa kan leda till fördärv."
"3. Vi ska uppföra oss värdigt och bistå varann i nödsituationer."
- Undertecknat av dig och mig. - Det sistnämnda är inte nödvändigt.
Daniel...
Om ni bevittnar det, är det juridiskt bindande.
Mina herrar, klockan är fyra på morgonen...
Var inte artig för vår skull, broder. Gå till sängs, vi ska inget stjäla.
Vi hör av oss när vi ger oss av, om ni vill ta farväl av oss.
Försök att inte bränna ner stället.
Jag har hittat det.
"Kafiristan, 26000 kvadratkilometer."
"Bergig terräng, religion okänd, folkmängd okänd."
"Erövrat av Alexander 328 f. Kr."
"Enligt Herodotus besegrade han kung Oxyartes"-
- "vars dotter Roxanne han därefter tog till hustru."
Vår framfart hindras av den här mannen.
Han ber er att följa med. Han vill visa er nåt märkvärdigt.
Han säger inte vad det är. Därför misstänker jag-
- att han vill locka er till en vanvördig inrättning-
- och där döda er, mörda er, skära halsen av er och bestjäla er.
- Du store! Vänta på kontoret. - Men sahib...
Jag känner till en mycket bättre inrättning där ni kan bli lycklig...
God morgon, broder. Vad tycker ni om föreställningen?
Jovars, men vad har ni i kikarn nu?
- Ni ska ju bli kungar i Kafiristan. - Först måste vi ta oss dit.
Jag spelar galen. Vem skulle skada en tokig präst och hans tjänare?
Peachy talar deras språk och jag låtsas vara förryckt.
Jag har blivit rätt bra på det och skrämmer slag på muslimerna.
- Vill ni se när jag tuggar fradga? - Nej, jag kan föreställa mig det.
Följ med.
Ta en titt här nere.
- Gevär. - 20 stycken.
De kostade oss allt vi pressade rajan av Degumber på.
Så ni åkte tillbaka dit? Gud hjälpe er om ni stoppas vid gränsen.
Vi har smugglat vapen förr.
Farväl och många tack, broder Kipling.
Gör det inte. Riskerna är för stora.
- Vi möttes med tecknets hjälp. - Och skiljs på samma väg.
Lycka till.
Kom, din fuling.
Vänta!
Ta den här.
Förra gången vi tog oss genom Khyberpasset-
- fick vi slå oss fram, meter för meter.
General Bobbs kallade oss hjältar. Men det var många år sen...
- Titta vem som står vakt! - Mulvaney.
Den storkäftade irländaren!
Menig Mulvaney! Stå i givakt när jag tilltalar er.
På axeln gevär!
Skyldra gevär!
På stället marsch. På stället språngmarsch!
Vaktbefäl!
Sätt menige Mulvaney i arresten. Den förbannade karln är full igen!
Vi följde karavanen genom Khyber och underhöll folk på vägen.
På kvällarna spådde han dem på ett påhittat språk. Jag översatte.
Alla blev lyckliga. Jag lovade att deras önskningar skulle uppfyllas.
Vid Jaedallak tog vi av mot Kafiristan.
Karavanen sörjde vår avfärd. Vi hade fört tur med oss.
Två kameler hade fölat och inga krypskyttar hade beskjutit oss.
De vinkade till avsked.
Danny dansade tills de var utom synhåll.
Landskapet var ökenlikt och glesbefolkat.
Vi färdades om natten och undvek byarna och eventuella stridigheter.
Pushtukanfloden...
En smal blå slinga på kartan, men vi kunde inte få över kamelerna.
Peachy sa till Danny: "Strunt i vad de kostade i Lahore."
"Vi byter dem mot getter." Vi spelade ett högt spel.
En gång blåste major McCrimmon upp ett getskinn på ett andetag.
Men han hade satt sig i en myrstack med bara kilten på.
Ten shillings. It was ten shillings to Pipe Major McCrimmon.
Mulor...
Problemet är nu...
...att skilja fem afghaner från tre mulor och få två engelsmän kvar.
- Skjut dem. - Nej, då sticker mulorna.
Sätt dig där, Danny.
Så nådde vi de kalla, bergiga trakterna.
Ingen stig var bredare än en hand.
Bergen var högresta och vita som bergsgetter.
Baggarna slogs jämt, och oväsendet gjorde oss sömnlösa.
- Dämpa dig, Danny! - Vem hör oss här?
- Bergen. Vill du orsaka en lavin? - Du tror väl inte på sånt struntprat?
Kan kungen inte sjunga, är han inte värd att vara kung.
Landskapet var bergigt och mulorna var motsträviga.
Alla dog utom en, och hon dog senare.
Danny blev snöblind och höll sig i Jennys svans.
Vi klättrade upp och klättrade ner.
Genom pass och snöfyllda sänkor, när plötsligt...
... två jättar stod framför oss.
Vad i jösse namn?
Två gynnare som är dubbelt så stora som vi står på vakt i snön.
Skjut dem.
De rör sig inte. Stanna här.
Jag tar en titt.
Gudskelov är de inte levande.
Kafirierna har säkert ställt dem där för att skrämma folk.
Då måste vi vara i Kafiristan, eller nära på.
- Vad var det? - Våra broar är brända, så att säga.
- Bron vi gick över finns inte kvar. - Herregud!
- Vad är det nu? - En spricka i glaciären.
Nu kommer vi varken framåt eller bakåt. Sprickan är för bred.
Den har ingen botten och stupar lodrätt.
Det var den sista, Peachy. Vi har inga fler gudar att bränna.
Det verkar bli vårt sista tapto.
Jag har inte lust att dö så här. Känna kylan krypa in, domna bort...
Jag gör det nödvändiga när elden slocknar.
Ja, gör det.
Men visst är det förbannat synd att vara så nära, men inte klara det?
Ett stenkast härifrån... Vårt kungarike!
Jag hade velat se dig med en krona på huvudet.
Om vi hittade en som passade...
Peachy... anser du att vi har slösat bort våra liv?
Det beror på hur man ser det.
Våra liv har knappast förbättrat världen.
Ingen kommer att begråta vårt frånfälle.
Och inte har vi gjort många goda gärningar.
Inte en enda. Ingen att skryta över.
Men hur många män har varit där vi varit och sett det vi sett?
Inte ens nu skulle jag byta plats med vicekonungen-
- på bekostnad av mina minnen.
Minns du när skottarna retirerade nedför kullen vid Ali Masjit-
- och McCrimmon fick skinnpungen avskjuten?
Han hade ett silvermynt i pungen och vände för att leta efter det!
Sen fick han viktoriakorset för att skottarna följde efter uppför kullen!
Danny... vi kan fortsätta!
Kafiristan...
Det förlovade landet!
Hee-yah!
Rena maskeraden...
Upp och hoppa.
Mässingsorkester och allt... Var hälsade, hjältar!
Vilken jäkla fräckhet!
Hallå där!
- Är ni engelsmän? - Vad i alla glödheta?
- Ja, det är vi. Och vem är du? - Vänta ett ögonblick.
Det är en gurkha!
Gevärsskytt Machendra Gurung, i regementet känd som Billy Fish.
Avlägg rapport. Vad gör du här?
- Jag kom med överste Robertson. - Geografen?
Kära nån, gode Gud! Expeditionen nådde aldrig Er-Heb.
Ett stort berg föll på dem.
Alla begravdes, utom er tjänare.
Vad menar de med att slå på trummor och sen skjuta pilar på oss?
Det är för att skrämma bort djävlar. Här finns gott om djävlar nuförtiden.
- Trodde de att vi var djävlar? - De är okunniga.
Jag sa till hövding Ootah: "De är inte djävlar."
"De är Gorasahibs - brittiska soldater."
För oss till den där Ootah, så ska vi börja utbilda honom.
Säg att vi inte ska göra honom illa.
- Han vill veta varifrån ni kommer. - Säg att vi föll från skyarna.
- Han vill veta om ni är gudar. - Nej, engelsmän. Det är näst bäst.
Jag har berättat att ni ger hundar namn och lyfter på hatten för damer.
- Och går i strid med gevär på axeln. - Du sprider ljus i detta mörka hörn.
Han vill veta hur geväret fungerar.
Visa honom, Peachy.
Vi är inte gudar, men en gudagåva som ska befria er från era fiender.
Det finns fiender överallt.
Bashkaierna är värst.
- De pissar i floden när vi ska bada. - Upprörande!
De stjäl våra kvinnor.
De sätter på masker.
Våra män tror att de är djävlar och springer som bara fan.
Vi ska ge dem ett blodigt krig!
Ni får två getter för varje bashkai ni dödar.
Och en get för varje kvinna och barn.
Istället för att ta dem en och en, vill vi göra allt i ett enda anfall.
Storma dem och inta stan.
- Han undrar hur mycket det kostar. - Bara äran att leda Er-Heb i strid.
- Och eventuella souvenirer vi hittar. - Lite krimskrams, kanske.
Och det här är bara början. Vi fortsätter-
- tills fienderna tar slut.
Och ni härskar över allt ni ser.
- Över allt han ser? - Från den högsta punkten i dalen.
Ert namn ska eka bland bergen.
Ootah den store!
- Han föredrar "den förskräcklige". - Då blir det Ootah den förskräcklige!
Här är ett bevis på vår uppriktighet.
Nu ska kvinnorna skära testiklarna av honom!
Det sker för en god sak.
Kontraktet...
Han frågar om ni inte tycker om det."
Vi avstår från starka drycker. Tills vi har besegrat alla hans fiender.
Det behövs inte mycket för att få hyfs på dem.
De skulle se ut som balettflickor.
- Ootah säger att ni kan ta för er. - Säger han det?
Säg att de är lika söta allihop. Jag skulle inte kunna välja.
Ta så många ni vill. Det finns fler.
- Han har 27 döttrar. - Är de hans egna döttrar?!
- Vilken gammal snuskhummer! - Olika länder, olika seder.
Tacka honom, men vi har svurit på-
- att inte syssla med kvinnor tills alla fiender är slagna.
Han har 32 söner, om ni tycker bättre om pojkar.
- Säg att det äcklar mig! Säg det! - Lugn, han vill bara vara gästfri.
Polo!
- Bollen är större än vår. - Använder de alltid stor boll?
Det beror på hur stort huvudet är. Den här bashkaien hade stort huvud.
- Jävla hedningar! - Olika länder, olika seder.
Hör på nu, era oupplysta kräk!
Vi ska utbilda er till soldater - världens ädlaste yrke.
När ni är klara, kan ni slakta era fiender som civiliserade män.
Men först måste ni lära er att marschera i takt-
- och hantera vapen utan att tänka.
Goda soldater tänker inte, de lyder bara.
Om de tänkte efter, skulle de inte gå i närheten av ett slagfält!
När jag ser era dumma ansikten vet jag att ni blir finfina krigare.
En man med sån hattstorlek har anlag för att bli hjälte.
I brittiska armén är takten: Ett... två, tre.
Ett... två, tre!
Säg efter mig: Ett... två, tre!
Klara, färdiga, gå - ett... två, tre!
Ett... två, tre.
Säg det samtidigt som de andra! - Tala om det för honom!
Ett... två, tre.
One, two, three.
Billy, säg åt honom att säga det samtidigt som de andra.
- Klara, färdiga, gå... - Ett... två, tre.
Inte före de andra!
Inte före, inte efter - samtidigt som de andra!
Givakt!
Du där...
Den foten ska peka ditåt! - Tala om det för honom.
Skärpning, slashasar!
Givakt! Det var bättre.
Framåt marsch!
Vänster om - marsch!
Stopp nu. Visst är du tjusig-
- men kontraktet säger att ena parten, d.v.s. Danny-
- och andra parten, d.v.s. jag-
- inte tillåts vara indiskreta med tredje parten, d.v. s du.
Allt är bindande, edsvuret, bevittnat och attesterat...
- Danny! - Jaså?
Gudskelov att du kom. Jag längtar efter stridens trygghet.
Trumpetare, stöt i hornet!
Billy Fish...
Det är blod vi vill ha, ju mer desto bättre. Se till att det är förstått.
- Det är som förr i tiden, Peachy. - Tur att oddsen bara är 10 till 1.
Ställ er på led här.
Anlägg!
Sikta!
Vilka är de?
Heliga män som vandrar genom Kafiristan och samlar in gåvor.
Slaget är uppskjutet tills prästerna har gått förbi.
- Varför blundar de? - De vill inte se nån ondska.
Så de blundar tills de återvänder till skönheten i Sikandergul.
Han ska jämt visa sig på styva linan!
Gevärsskyttar, på linje! Sätt på bajonetten!
Vad var tanken med att angripa fienden på egen hand?
Jag förivrade mig.
Du betedde dig som en karriärsugen ung löjtnant!
Du borde skämmas!
- Tänk om du hade blivit dödad! - Det ska inte upprepas.
Vad ska du med pilen till? Jag har aldrig sett nåt liknande!
Sakta i backarna! - Vad gör han?
Han är en stor krigare och ska hugga huvudet av förlorarna.
Stor krigare? Jag såg honom inte slåss alls.
Här ska inte avrättas några fångar.
Säg åt honom att stoppa ner svärdet.
Är svärdet draget måste det få blod.
Han har inte dragit det förrän nu!
Han säger: "Akta er, annars blir jag arg och hugger av era huvuden."
Upp med er! Rör på påkarna!
Ni har krälat tillräckligt.
Vi ska inte bränna stan, hänga upp er i kedjor eller våldta era döttrar.
Be dem att visa upp sina ägodelar, så att vi kan välja vårt krigsbyte.
Hädanefter ska männen från Er-Heb och Bashkai vara som bröder.
Vapenbröder.
De ska marschera under samma fana och dela framtida segrar.
Har bashkaierna några fiender att tala om?
Fiender finns överallt: bhardoker, ghundarer, shuser, khawaker...
Bhardokerna pissar i floden när bashkaierna badar.
- Upprörande! - Vi ska slå dem sönder och samman!
Silverarmband - tio shilling.
Ett tungt halsband i samma material - värt minst fem pund.
Örhänge...
Slaktkniv med enkelt handtag.
Ett slitet guldmynt.
En rosenröd ring och några ofärgade.
Alltihop borde ge 10-15 pund hos en pantlånare i London.
Sikander! Sikander!
De ropar på dig.
På mig?
Sikander, sikander...
- Vad betyder sikander, Billy? - Sikander är en gud.
- Han kom från väst för länge sen. - Greken som Kipling pratade om!
- Alexander? - Alexander - Sikander.
Han byggde staden Sikandergul i bergen.
Alla dyrkade honom.
Men en dag sa han att han måste resa österut.
Folket slet sitt hår i förtvivlan, så Sikander lovade att skicka sin son.
328 f. Kr. enligt uppslagsboken.
Soldaterna såg pilen träffa Danny. Han drog ut den, och blödde inte.
Han är Sikanders son.
Tror de att jag är en gud?
Sträck fram foten så att jag får kyssa din stortå.
- Du får kyssa min kungliga bak. - Heliga bak - du är ju en gud.
Peachy...
- Är Danny inte Sikanders son? - Nej, han är människa - som vi.
Han kan släppa väder på båda håll samtidigt. Det klarar ingen gud.
Pilen, då?
Pilen träffade patronbältet. Det var inget mirakel.
Min far hette Herbert Dravot.
Han stod i baren på en bordell i Durham.
Vi går kanske miste om nåt.
Vem skulle du helst följa om du var kafirier - en gud eller en man?
Vi är här för att erövra, eller hur?
Om du var en gud, skulle det gå dubbelt så fort och dubbelt så lätt.
- Det låter lite hädiskt. - Nej då.
Hädar gör man när man missbrukar Hans namn.
- Tänk om de upptäcker att vi bluffar? - Varför skulle de göra det?
Vi säger inget till dem.
- Och du säger väl inget, Billy? - Nej då, kära nån - nej!
Polo...
Folken från Er-Heb och Bashkai firar med Ootahs huvud.
Vi slogs och tog fler byar. Våra trupper växte.
De var tränade och disciplinerade. Sikander II gav dem inspiration.
Efter halvdussinet segrar var han så ryktbar att vi slapp slåss.
Vi möttes av gåvor och jungfrur som dansade och kastade blommor.
Flicka lilla...
En Venus av Milo av kött och blod...
Be henne stå upp och vända sig om.
Jag tittar bara, Peachy. Man kan njuta av skönhet för dess egen skull.
Du är bara människa, och det ena leder till det andra.
Hade hon en hatt med strutsfjädrar, skulle ingen flicka bräcka henne.
Jag måste medge att hon är en fröjd för ögat.
Vad heter du, flicka?
Roxanne.
Var inte det namnet på prinsessan som Alexander gifte sig med?
Lyft på huvudet.
Hon är rädd.
Om en gud tar en flicka, fattar hon eld och går upp i rök.
Hans hjärta är en fackla, i hans ådror rinner eld.
Om han älskar med en flicka, brinner hon upp.
Det blir inte ens nån aska kvar.
They come from Holy City of Sikandergul...
De kommer med ett meddelande till den som kallar sig Sikanders son.
Säg att de tittar på honom, om de öppnar ögonen.
Meddelandet är från Kafu Selim - Kafiristans överstepräst.
- Hur lyder meddelandet? - Kafu Selim säger: "Kom."
- Kom? Är det allt? - Ja, det är allt.
Han slösar inte på orden.
Tacka honom för inbjudan och säg att vi kommer endera dan.
"Kom" betyder kom nu - idag.
- Vad vill han? Eller sa han inte det? - Han säger bara: "Kom."
Säg åt honom att hålla sig beredd, armén står redo i gryningen.
- Nej, bara du och han ska komma. - Utan armén?
Säg åt den där Kafu att Peachy och jag inte gör nåt utan armén.
Håll klaffen.
- Vi måste dit. - Är du tokig?
Sänk rösten och le, Daniel. Kom ihåg att vi har publik.
Det är rubbat att gå in i en främmande stad ensamma.
Vi gör som de säger eller sticker.
Då får vi ta oss till bergen och aldrig se oss om.
- Skulle vi sticka från såna som de? - Nej, från våra egna.
Vi ligger illa till. Vägrar vi träffa Kafu Selim, tappar vi ansiktet.
Och det kan en gud inte kosta på sig.
- Vad gör vi? - Bluffar vidare.
Vi putsar våra knappar och ser oförfärade ut.
Som när vi stod anklagade för fylleri och våldsamt motstånd.
- Sikandergul. - Jösses!
Vapen är förbjudna i den heliga staden.
Nu har ni fått oss hit.
Vad händer nu?
Var är er storpamp?
God dag, ers högvördighet. Ni ville träffa mig?
Säg att han kan behålla den, Billy. Det är en present.
- Vad sa han? - Han sa: "Nu ska vi se."
Ni dödliga får vänta där nere.
Bort med tassarna, annars gör jag hängslen av era tarmar!
Jag ska mata gladorna med era levrar!
Hur vågar ni röra mig - Daniel Dravot?!
Sikander...
Ena stunden ska han döda mig, nästa kryper han på marken.
Han såg halsbandet och föll som en klubbad oxe.
Han säger att det är Sikanders märke.
De är frimurare! Vinkelhake, vattenpass, murlod, passare och öga!
Frimureriet, Danny! Det var det som räddade oss.
Endast översteprästen känner till tecknet Sikander lät hugga i stenen.
Nu gläds Kafu Selim åt hans sons ankomst.
- Sikander? - Nu tillhör de Sikanders son.
Det här får kronjuvelerna i Towern att se ut som billiga släktklenoder.
Jösses!
Titta vilken stor rubin!
Det finns en ännu större.
Vi behöver bara fylla våra fickor och gå härifrån-
- för att bli miljonärer.
Och om vi tog alltihop, skulle vi bli-
- de två rikaste männen i England... världen.
Men låter de oss ta det? Ta det härifrån, menar jag.
Fråga honom, Billy.
Det tillhör Sikanders son. Han får göra vad han vill med det.
Det spelar ingen roll om han lämnar det här eller tar det med.
Gudskelov har vi mulor och gevärsskyttar så att det räcker.
- Vad är det för månad? - Januari... kanske februari.
Mars, april, maj, juni - fyra månaders vintermonsun. Sen...
Fyra långa månader. Vad ska vi göra under tiden?
Räkna ihop våra nådagåvor och dela dem på två.
Vi glömmer inte dig, Billy.
Sen multiplicerar vi det med de år vi har kvar.
Tacka hans högvördighet för att han fullgjort sitt ansvarsfulla uppdrag-
- och gett mig det som är mitt.
Jag är också tacksam mot de andra heliga män som väntade på mig-
- i generation efter generation fram till idag och denna stora händelse.
Ers nåd, de här människorna kommer från byn Kamdesh.
Den här mannen äger 60 kor, samtliga kor i byn.
- Så företagsamt av honom. - Det är hans fru som är företagsam.
Varje gång han ertappar henne med en man-
- så måste denne betala sex kor. Det är en kafirisk sed.
Har hennes otrohet gett honom en förmögenhet på 60 kor?
Och 32 getter.
Hon är ingen hustru, hon är en allmän angelägenhet.
Är det de otrogna männen och deras hustrur?
De fyra är en mans hustrur, de tre tillhör en annan, de sex en tredje.
Det är inte roligt! Utan boskap finns inget kött, inga hudar, inga horn!
Och utan mjölk står barnens skålar tomma.
Det är skandalöst!
För att få hustrun att sköta sig, ska han ge de andra fruarna en ko var.
Missbruk av lagen kostar en ko till, liksom att han låtit barnen hungra.
Och uppsåtet kostar en fjärde ko.
Han är återbetalningsskyldig i 22 fall - fyra kor till varje fru.
Vilket betyder att hon kan...
14 och 2l3.
Hon kan vara otrogen 14 och 2l3 gånger till innan det är jämnt.
Få se vad han säger när hans fru tjänar kor åt andra.
- Vad gäller det? - Han är hövding i Agatsi.
Allt spannmål i hans by har brunnit upp.
Han vill ha tillåtelse att stjäla spannmål från en annan by.
Det behöver de inte göra. Utfärda en kungörelse, Billy.
- Vilket nummer blir det? - 31.
Varje by ska föra en tiondel av sin skörd till Sikandergul-
- där den lagras på tillbörligt sätt. Och de byar som sedan lider nöd-
- får spannmål efter behov.
Härmed förklarar jag lagen antagen.
Rätten tar nu fem minuters paus.
Peachy...
Om de ska gå på att jag är en gud-
- så borde du buga inför mig som alla andra.
- Javisst, Danny. - Du förstår, va? För syns skull...
- Du tar väl inte illa upp? - Nej då.
Daniel var storartad.
Han skipade rättvisa som om det var hans eget påfund.
Peachy var hans general, men det fanns inte fler slag att utkämpa.
Så han fick bygga en bro över klyftan nedanför den heliga staden.
Det höll Peachy sysselsatt fram till våren.
Titta, gässen är på väg norrut! Om 14 dar är passet öppet igen.
Vi borde slå läger uppe i bergen och invänta rätt väder.
- Jag följer inte med. - Va?
- Du hörde nog. - Ska du inte följa med?
- Har du blivit tokig? - Nej, och jag har inte druckit.
Jag ser allt klart. Som om bandage har tagits bort från mina ögon.
Har du stigit in i ett obekant rum och känt att du har varit där förut?
- Jag vet vad du menar... - Jag ska säga dig en sak.
Det här är inte första gången jag bär en krona.
Här finns mer än man anar.
- Allt stämmer. - Vad då?
Allt som har hänt sen vi bestämde oss för att bege oss hit.
Nej, före det...
Det började med att du stal broder Kiplings fickur.
Det är inte bara en slump att det här har hänt.
Varför just hans fickur? Varför gav han mig emblemet?
Det ena efter det andra - lavinen, pilen...
...märket i stenen och den andra Roxanne.
- Roxanne - Venus av Milo? - Just det.
En sak återstår innan mitt öde är fullbordat.
- Hon ska bli min hustru. - Låt kvinnorna vara!
- Jag talar om en drottning. - Kontraktet, då?
Det gäller bara tills vi är kungar. Och nu är jag kung.
Den förste som bär Alexanders krona på tvåtusentvåhundra...
...fjorton år.
Först han, och nu jag.
De kallar mig hans son, och det är jag - åtminstone i anden.
Det är ett jättelikt ansvar.
Vi ska bygga broar som knyter landet samman.
Vi ska ha en nationalsång och en flagga.
När jag genomfört allt ska jag stå inför drottningen.
Inte knöböja, utan stå. Och hon ska säga:
"Jag hoppas att ni vill ta emot strumpebandsorden, frände."
Hon sätter själv fast den på mig. Den är stor, det vill jag lova.
- Du behöver medicinsk hjälp! - Jag är besviken på dig, Peachy.
Du som följt mig hela vägen.
Har jag följt dig?! Vem höll i mulans svans?
- Ja, Jenny gjorde också sitt till. - Danny...
Vi har haft makalös tur. Vi sticker medan vi står på plus.
Du kallar det tur, jag kallar det ödet.
Ursäkta att jag faller ihop av skratt.
Vad du än tycker, så är jag kung och du undersåte.
Så reta mig inte!
Vad händer då? Jag darrar som ett asplöv!
- Du har tillåtelse att dra åt skogen. - Det ska jag jävlar i mig göra!
Må du ruttna i helvetet, Daniel Dravot!
Det var långt mellan Sikander I och Sikander II.
Ett land behöver en kung, liksom en kung behöver en krona.
Därför ska jag efterlämna en son, som i sin tur får egna söner.
Så tryggas tronföljden, och ni kommer alltid att ha en kung.
I detta syfte har jag valt en hustru:
Roxanne från Khawak.
För hit henne och hennes familj. Blommor ska strös på hennes väg.
Bröllopet ska omges av pompa och ståt!
Låt budbärare sammankalla mitt folk från när och fjärran.
- Vad säger de, Billy Fish? - Hur kan en människa äkta en gud?
- En gud kan göra vad som helst. - Det är inte rätt.
Det säger prästerna.
Sätter de sig upp mot en gud?
De säger att lmbra ska bestämma. Imbra är den högsta guden av alla.
Och om lmbra talar emot mig? Vad gör de då?
Är jag en hund eller en gud?! Har jag inte lagt min hand över landet?!
Gör som jag säger - för hit flickan! Säg att det är en order!
- Vad händer, Billy? - Tecknen är mycket dåliga.
Prästerna skär upp fåglar som är gröna invärtes. Imbra är arg.
De skar väl i mjälten. Det gröna är bara galla.
Var inte orolig. Jag lovar att flickan inte går upp i rök.
Flickan spelar ingen roll, det finns många flickor här.
Men korna torkar ut och getterna föder för tidigt.
Majsen mognar inte, alla går hungriga.
Billy, du vet lika väl som jag att Dravot inte är nån gud.
- Han berättade ju om pilen. - Då missuppfattar prästerna lmbra.
Han är inte arg för att en gud äktar en dödlig.
Utan för att en människa utger sig för att vara en gud.
Roxanne, var inte rädd. Jag ska inte göra dig illa.
Tids nog kommer du att fatta eld, som alla kvinnor i sin makes famn.
Men du kommer inte att gå under, det lovar jag.
Jaha, Danny... Det är dags, som man brukar säga.
- När ger du dig av? - I gryningen.
Du vill kanske titta i lådorna?
- Så får du se vad jag tar. - Ta vad du vill.
Jag har vägt guldet och ädelstenarna - alltihop.
Jag behöver bara hälften av mulorna vi talade om, men alla 20 skyttar.
- Jag behöver skydd i Khyberpasset. - Ta dem, du.
Vad i jösse namn?
Vad är det?
De är vildar!
Låt dem slakta småbarn, spela polo med skallar-
- och pissa på sina grannar!
Danny, jag ber dig...
För sista gången - följ med mig härifrån.
För sista gången - nej.
Jag vet att du vill mig väl, men jag har gjort mitt val.
Vi ses väl...
I London, kanske.
När drottningen ger dig strumpebandsorden.
Peachy... Jag gifter mig på förmiddagen.
Du kan väl stanna på bröllopet? För gammal vänskaps skull.
Om du vill.
Ringen, Peachy.
Här med förklarar jag, Sikander II, dig Roxanne, min lagvigda hustru-
- och drottning av Kafiristan.
Hon bet mig!
Slynan bet mig!
- Vad säger han, Billy? - Danny blöder - han är ingen gud!
Du är genomskådad!
- Spelet är slut. - Jag, Sikander...
Vi måste hålla skenet uppe, Danny. Hör du det?
Håll huvudet högt.
Vi låter gevärsskyttarna slakta de hundarna!
De ska drunkna i sitt eget blod! - Skyttar, var redo för anfall!
- Nej, retirera gruppvis. - Retirera - så fan heller!
Främre grupp - eld!
Bryt rättningen!
- Billy, ta en mula och ge dig av! - Jag är fotsoldat, inte kavallerist.
Gevärsskytt Machendra Bahadur Gurung önskar er lycka till.
- Slut på ammunition! - Samma här.
Jag skäms över att du ska behöva dö istället för att åka välbärgad hem-
- bara för att jag var så jävla högmodig.
Kan du förlåta mig?
Visst kan jag det, och det gör jag.
- Helt och fullt, utan minsta hinder. - Då är allt som det ska.
Hugg, då!
Gamle Danny föll, och snurrade runt, runt, runt...
Som en karusell. Tiotusentals meter...
Han föll i en halvtimme innan han slog emot klipporna.
Vet ni vad de gjorde med Peachy?
De korsfäste honom, sir. Mellan två furor.
Vilket Peachys händer vittnar om.
Peachy hade inte gjort dem nåt.
Han hängde där och skrek, men han dog inte.
Dan efter tog de ner honom och sa: "Ett mirakel, han är inte död."
Så de släppte honom.
Det tog Peachy ett år att ta sig hem.
Bergen försökte rasa över gamle Peachy.
Men hans liv var aldrig i fara, för Daniel gick framför honom.
Och Daniel släppte aldrig taget om Peachys hand.
Och Peachy släppte aldrig taget om Daniels huvud.
- Hans huvud? - Ni kände Danny, sir.
Ni kände, vördnadsfulle broder...
...Daniel Dravot.
Han blev kung av Kafiristan...
...och bar en krona på sitt huvud. Mer finns inte att säga.
Nu måste jag ge mig av. Jag har ett ärende söderöver.
Jag ska möta en man i Marwar.