Saigon.
Sranje.
Još sam u Saigonu.
Svaki put mislim da ću se opet probuditi u prašumi.
Poslije prvog roka, kod kuće je bilo još gore.
Probudio bih se, i ničega nije bilo.
Nisam razgovarao sa ženom. Osim pristanka na razvod.
Kada sam bio ovdje, htio sam biti tamo.
Kad sam došao tamo, htio sam se vratiti u prašumu.
Ovdje sam tjedan dana.
Čekam zadatak. Postajem sve mekši.
Svaka minuta u ovoj sobi čini me slabijim.
A Žuti čuče u grmlju i jačaju.
Svaki put kada bih pogledao, zidovi bi bili sve bliže.
Svi dobivaju ono što žele. Ja sam htio zadatak.
I zbog mojih grijeha, donijeli su mi ga.
Poput posluge u sobu.
Satniče Willarde? - Dolazim.
Zadatak po izboru. Kada završim, neću htjeti drugi.
Što želite? - Dobro ste? - Što mislite?
Satnik Willard iz 505. Satnija, 173. padobranska?
Pridodan SPO-u? - Zatvori vrata!
Naređeno nam je da vas otpratimo do aerodroma.
Optužba? - Molim? - Što sam učinio? - Nema optužnice.
Otpratit ćemo vas do Nha Tranga. - U redu.
Idem u Nha Trang? - Da.
Imate nekoliko sati da se operete.
Nije mi dobro. - Satniče?
Dave, pomozi. Imamo mrtvaca. - Tuširanje satniče.
Ne seri. - Primi ga. Idemo se tuširati.
Ulazite. Stanite ispod.
Išao sam na najgore mjesto na svijetu, a nisam to ni znao.
Stotine kilometara uz rijeku koja je vijugala kroz rat.
Poput strujnog kabela. Uključenog ravno u Kurtza.
Nisam slučajno izabran za čuvara uspomene puk. Kurtza.
Nisam slučajno ni poslan u Saigon.
Ne mogu ispričati njegovu priču da ne ispričam svoju.
Ako je njegova priča ispovijed, onda je i moja.
Uđite, satniče. - Hvala. Generale.
Cigaretu? - Ne, hvala.
Poznajete li ovog gospodina? Ne. - Generala ili mene? - Ne.
Mnogo ste radili samostalno. - Jesam.
Obavještajni poslovi za Zapovjedništvo 1. Zbornog.
Područja.
Ne mogu raspravljati o tim operacijama.
Niste li u 1. Zbornom području radili za CIA-u? - Nisam.
Niste li u provinciji Quang Tre ubili vladina poreznika?
Satniče?
Ne znam za takvu operaciju.
Niti bih smio raspravljati o njoj i da postoji.
Razgovarajmo uz ručak. Nadam se da ste gladni.
Što vam je s...
Ozlijedili ste ruku? - Nezgoda na ribičiji.
Ribičija? - Da.
Inače ste dobro? Spremni za posao? - Da, generale.
Da vidimo što imamo. Goveđi odrezak nije loš.
Kušaj, Jerry. Dodaj. Kako bismo svima uštedili vrijeme.
Ne znam što mislite o škampima,
no pojedete li ih, nećete mi morati dokazivati hrabrost.
Uzet ću komad ovoga.
Jeste li čuli za Pukovnika Waltera E. Kurtza?
Čuo sam to ime.
Šef operacija specijalaca. - Pusti vrpcu. Slušaj pozorno.
04.30 sati, sektor PBK. - Poslano iz Kambodže.
Potvrđeno kao glas puk. Kurtza.
Gledao sam puža kako puže oštricom britve.
To je moj san. I moja mora.
Puzati, sliniti.
Po dužini oštrice britve.
I preživjeti.
Poruka uhvaćena 30. 12.68. 05.00 sati. Sektor KZK.
No, moramo ih pobiti. Moramo ih spaliti.
Svinju po svinju. Kravu po kravu.
Selo za selom. Vojsku za vojskom.
I mene nazivaju ubojicom. Kako se zove kada ubojica ubojici...
lažemo. A prema lažljivcima moramo biti milostivi.
Ti bogatuni...
Mrzim ih. Doista mrzim.
Walt Kurtz bio je jedan od najboljih časnika ove zemlje.
Briljantan, u svakom pogledu izuzetan.
Bio je i dobar čovjek. Čovječan.
Domišljat. Duhovit.
Prišao je specijalnim postrojbama.
Nakon toga, njegove zamisli, postupci...
...postali su...
Nezdravi.
Prešao je u Kambodžu s vojskom koja ga obožava kao božanstvo.
Izvršavaju svaku naredbu. Koliko god glupa bila.
Imam još jednu šokantnu novost.
Puk. Kurtz trebao je biti uhićen zbog umorstva.
Ne shvaćam. Koga je ubio? - Vijetnamske obavještajce.
Kao dvostruke agente. Uzeo je stvari u svoje ruke.
U ovome ratu neke nas stvari mogu zbuniti.
Moć. Ideali. Stari moral. I praktične vojne potrebe.
No, među domorocima zacijelo ste u iskušenju da budete Bog.
U svakome je čovjeku sukob. Između razumnog i nerazumnog.
Između dobra i zla.
A dobro ne pobijedi uvijek.
Katkad tamna strana pobijedi.
Ono što je Lincoln zvao našim boljim anđelima.
Svaki čovjek ima točku slamanja. I vi i ja.
Puk. Kurtz došao je do svoje i očigledno poludio.
Tako je. Očigledno...
Otići ćete uz rijeku Nung mornaričkim patrolnim čamcem.
Kod Nu Mung Ba ući u trag Kurtzu i saznati što više.
Kad ga pronađete, ubacite se u njegovu jedinicu.
I prekinite pukovnikovo zapovjedništvo.
Ubiti Pukovnika? - Djeluje bez stege.
Izvan svih granica ljudskog ponašanja.
A još na terenu zapovijeda ljudima.
Dokrajčite ga bez predrasuda.
Ovaj zadatak ne postoji. Niti će ikada postojati.
Koliko sam ljudi već ubio?
Za šestoricu sam sigurno znao.
Posljednji dah izdahnuli su mi u lice.
No, sad je to bio Amerikanac. I to časnik.
Nije mi trebalo ništa značiti, ali jest.
Ovdje optužiti nekoga za ubojstvo
isto je kao kazna za prebrzu vožnju na Indy 500
Prihvatio sam zadatak. Što sam drugo mogao?
No, doista nisam znao što ću kada ga pronađem.
Vozio sam se u plastičnom brodu, uobičajenom na rijeci.
Tako se dobro prikupljaju podaci i neprimjetni ste.
Odgovaralo mi je. Trebao sam zraka i vremena.
Jedini je problem što neću biti sam.
Posadu su činili mladići. Rokeri s jednom nogom u grobu.
Koliko ti je godina? - 17.
Strojar kojega su zvali Kuhar Bio je iz New Orleansa. Napet.
Prenapet za Vijetnam. I New Orleans, zasigurno.
Lance s prednje strojarnice je bio slavan surfer.
Ne biste povjerovali da je ikada pucao na nekoga.
Čisti je bio iz neke rupe u Bronxu.
Doista je poludio od svjetla i prostora Vijetnama.
Tu je još i Phillips, šef.
Zadatak je bio moj, ali brod je bio njegov.
Na dva mjesta možemo ući u rijeku Nung. Drže ih Žuti.
Bez brige. - Ne pušim.
Mnogo sam specijalaca dovodio ovamo.
Prije pola godine, čovjeka koji je išao do mosta Do Lung.
I on je bio običan vojnik.
Čuo sam da se ubio.
Prvo sam mislio kako su mi dali pogrešan dosje.
Nisam vjerovao da ga žele ubiti.
Treći naraštaj West Pointa, najbolji u klasi
Koreja, padobranci, oko tisuću odlikovanja.
Čuo sam mu glas sa vrpce i zainteresirao me.
No, nisam mogao povezati glas s tim čovjekom.
Karijera mu je doista bila dojmljiva. Čak i presavršena.
Pripreman je za mjesto na vrhu. Za sam stožer.
1964. vratio se iz Vijetnama i stvari su krenule po zlu.
Njegovo izvješće Glavnom Stožeru i predsjedniku
Lyndonu Johnsonu je tajno.
Nije im se svidjelo što im je imao za reći.
Triput je tražio premještaj u Centar za obuku Fort Benning.
Napokon je bio primljen. Centar za obuku?
Bilo mu je 38 g. Zašto to, dovraga?
1966. dolazi u specijalce i vraća se u Vijetnam.
Što je to? - Svjetlosni luk. - Što se događa? - Napad B-52.
Što je? - Svjetlosni luk. - Mrzim to. Uvijek bude gadno.
Žuti ih ne čuju ni ne vide. - Eno ih.
Udar će ti isisati zrak iz pluća.
Dogodit će se nešto strašno. - Dim! Gori!
Mnogo helikoptera. - Pogledajmo, šefe.
Zračna Konjica, 1. od 9. Naša pratnja do ušća Nunga.
No, trebali su nas čekati 30 kilometara dalje.
Ovi dečki ne mogu stajati na mjestu.
1. od 9 bio je stari konjički bataljun.
Zamijenili su konje helikopterima
i po Vijetnamu tražili gužvu.
Više su puta iznenadili Žute.
Ono što su čistili prije sata se nije ni dogodilo.
Ne gledaj kameru trči, mi smo s televizije.
Ne gledaj kameru. Prođi kao da se boriš.
Samo idite. Ne gledaj kameru.
Idemo. Samo prođi.
Gdje mogu naći zapovjednika?
Poručnik stiže.
Poručnik je u onom helikopteru.
Zapovjedniče, bacite bombe na ono drveće oko 90m uokolo.
Napravite mi prostora da dišem! - Na zapovijed!
Karte! - Gospodine? - Donesite mi moje karte.
Na zapovijed!
Zapovjednik tenkovske. Imam 5 uništenih tenkova. - U redu.
Imam prioritene dokumente od Zapovjednika 2. Zb. Područja.
Javili su vam iz Nha Tranga što mi je potrebno?
Nha Trang mi se nije javio.
Trebali ste nas otpratiti do Nunga.
Vidjet ću što mogu, no maknite mi se s puta dok ne završim.
Da vidimo što imamo.
Dvica pik, trica pik, Četvrtica karo...
Šestica tref, osmica pik.
Niti jedan od ovih nije zaslužio dečka.
Satniče, što je to? - Karte smrti. - Što?
Karte smrti. Da se zna tko je ovo učinio.
Razvedri se, sinko. - Nećemo vam nauditi.
Ovo područje je pod kontrolom Vietconga i Sjev. Vijetnama
Došli smo vam pomoći.
Pomoći ćemo onima koji se žele vratiti na jug.
Brže. Idemo.
Ovo područje je pod kontrolom Vietconga i Sjev. Vijetnama.
Što je ovo?
Čovjek je teško ranjen. Utrobu mu drži ovaj poklopac.
Što imaš za reći?
Prljavi gerilac. Želi vode. Neka pije iz močvare.
Gubi se. Daj mi čuturu.
Gubi se ili ću te razbiti. - Ubijaju mnogo naših ljudi.
Ako se bori ovako ranjen, dobit će vode od mene.
Jedan od mornara je Lance Johanson, surfer. - Gdje?
Sigurno? - Tamo. - Ravno.
Imamo broj poginulih.
Kako ti je ime? - Pomoćnik topnika L. Johnson.
Lance Johnson, surfer? - Da.
Čast mi je. Godinama se divim tvom surfanju.
Imaš najbolji zaokret. - Hvala, Gospodine. - Nisam gospodin.
Zovem se Bill Kilgore. Volim se šaliti.
Ovaj je s vama? - Da.
Upoznaj dečke. Mike iz San Diega. Johny iz Malibua.
John dobro surfa. No nitko nije kao ti. - Ni govora.
Ovdje mnogo surfamo. Završit ću ovo i idemo do Yung Taua.
Jesi li surfao u zadnje vrijeme?
Nisam surfao otkada sam došao. - Promijenit ćemo to.
Pomolimo se s uzdanjem u Oca riječima Spasitelja.
Oče naš, koji jesi na Nebesima, sveti se ime Tvoje
Dođi kraljevstvo Tvoje...
Budi volja Tvoja...
Kako na nebu, tako i na zemlji...
Kilgore je imao dobar dan.
Dopremili su odreske i pivo i na obali priredili zabavu.
Što su više glumili da je to dom, svima je više nedostajao.
Moj neka bude slabo pečen, ali ne hladan.
Nije bio loš časnik.
Volio je svoje dečke i osjećali ste se sigurno.
Bio je jedan od onih koji je imao aureolu.
Znali ste da ovdje neće biti ni ogreben.
Što je s vašim zadatkom? Nha Trang vas je zaboravio?
Zračno-desantna...
Rijeka ima dva ulaza. - Da. - Ovdje, i ovdje.
Delta je široka, no u ovo sam siguran.
Ovo selo je opasno. - Kako to mislite? - Tako.
Imaju teško oružje. Tamo sam izgubio izviđače.
Kako se zovo ono selo? Vin Drin Dop ili Lop?
Sva su im imena ista.
Mike, što znaš o Vin Drin Dopu? - Sjajni valovi. -Da.
Oko 2 m. Okreću lijevo i desno. Ima i tunel.
Zašto nisi prije rekao? Toga ovdje nema previše.
Sve je bezveze. - Tamo smo izgubili McDonalda.
Razbili su nas. Gerilsko područje.
Možemo ići sutra u zoru. Ujutro puše s obale.
Nećemo moći čamcem. Ulaz u ušće je preplitak.
Podići ćemo ga i spustiti kamo želite.
Ovo je zračna konjica.
Mogu držati rt koliko želim, ubaciti vas gdje vam odgovara,
bez obzira na plićak.
Vrati topovnjaču. Lance, idi s Mikeom po dasku.
Donesite moju. - Ne znam. - Što je, vojniče?
Tamo je opasno. Puno je gerilaca. - Oni ne surfaju.
Nećeš ovo vjerovati. Gledaj.
Podižu brod.
Kako se osjećaš, Jimmy? - Kao opaki jebač.
U redu. Pokret. Idemo.
Nisam naviknut na laku dasku. Volim tešku. - Znam, teško je.
Voliš laganu ili tešku? - Tešku. - Doista? - Da.
Mislio sam da volite lakše. - Ne možeš voziti na nosu.
Vođa 6, ovdje Orao 7. Otkrili smo ih.
Ovdje Vođa 6. Smjer 270, napadačka formacija.
Primljeno. Krećemo.
Doći ćemo nisko iz sunca i onda pustiti glazbu. - Glazbu?
Da, Wagnera. Kosooki se useru od straha. Moji dečki to vole.
Zasvirat ćemo!
Zašto sjedite na kacigama?
Da nam ne raznesu jaja.
Uključi psihološko ratovanje. Glasno.
Ovdje RF. Plešemo li?
Hajde! - Pucajte.
Trči, Žuti!
Ovo bi trebalo sve zapaliti.
Što se događa? -Netko puca iz automatika. Ubij ga.
Pucaj u njega na otvorenom!
Primijetili smo teško naoružanje. Idemo provjeriti.
Kakav pogodak!
Sjajno, Crvena momčad. Zaslužili ste gajbu pive.
Iznad sela smo. Vidim vozilo. Pogledat ću.
Sjajno, Sokolovi.
Raspalite vulkanima po rubu šume. Raznesite ih.
Vozilo na mostu. S teškom strojnicom. Idi po streljivo.
Makni se. Silazim. Ovi nikada ne odustaju.
Sjajno, Bille.
Sranje! - U redu je, u redu je!
To je samo svjetleća raketa.
Izvuci ga i baci. To je svjetleća raketa.
Samo to? - Sve u redu? - Lance? - Dobro sam.
Sagnite se!
Ne idem! Ne idem!
Dovedite druge na trg. Plavi 4 i 5 držite položaj X.
Vođo 6, imamo ranjenih.
Bože, pomozi! Pomozi mi! - Dajte mu morfija.
7-4-2! - Gdje je ta peruška?
Želim svoje ranjenike za 15 minuta u bolnici. Odvedite ih
Neka netko ostane uz radio.
Ovdje 10-10. Ulazimo, bacite bombe i izađite!
Ima ručnu bombu!
Isuse! Raznijela je helić. - Divljaci.
Žena. Ima strojnicu! Sredit ću tu kosooku.
Spusti ga, Johnny. Zabij joj skiju u guzicu.
Neka srede šumu iz zraka. Puna je Žutih. Pogođeni smo.
Desno od mene. Pucaju na nas.
Pogođen sam! Repni motor ne radi.
Što misliš? - Uzbudljivo. - Ne to, valovi! - Pa da.
Pogledaj kako se uzdižu.
Visoki su 2 m!
Dođi, Lance.
Granata!
Mjesto iskrcavanja je vruće. Surfajte drugdje.
Nemaš pojma. Iz New Jerseya si.
Dođi ovamo.
Presvuci se. - Sada? - Želim da probaš valove.
Opasno je. - Želiš surfati? - Želim.
Ili ćeš surfati ili ćeš u borbu. Jasno? Kreći.
Štitit ću ih i donijeti dasku za Lancea.
Ne možemo ništa dok nam čamac ne dođe.
Lance, sigurno jedva čekaš zaploviti. - Molim?
Vidiš kako se dižu na obje strane! Što kažeš?
Pričekajmo plimu. - Lance, pogledaj.
Granata!
Plima je tek za 6 sati.
Želiš toliko čekati?
Šefe!
Dosta skrivanja. Krećite.
Seronje, silazite s valova! - Dovraga!
Nije li preriskantno za odmor i rekreaciju?
Ako ja kažem da je sigurno, sigurno je.
Ne bojim se surfati ovdje. I surfat ću.
Daj mi radiotelefon.
Grlica 4 ovdje Vođa 6. Bombardirajte rub šume.
Vođa 6, primljeno. Grlica 13 na čekanju.
Raznesi ih!
Ja ću to srediti. Makni to odavde!
Oprostite. - Dođi, u redu je.
Ne, gospođo. Oprostite! - Jimmy!
Sokol 12, Grlica 13.
Trebaju napalm na rub šume. Možete li stići na vrijeme?
Spremni smo. Cilj?
Pokušavamo zaustaviti minobacačku vatru.
Dajte sve što imate i doletite do mene.
Stavite ga u moj helikopter i odvedite u bolnicu.
Ne, morate poći s njim.
Hajde! Idite! Odvedite ih odavde!
Reci dečkima da želim svoju dasku!
Vođa 6, ovdje Grlica 13.
Mlažnjaci stižu za 30 sekundi.
Makni ljude i glave dolje. Bit će gadno.
Ne brinite. Mjesto će biti očišćeno u djeliću sekunde.
Dodaj mi kratke hlače.
Ovo je iz zračne. Poklon od nas.
Želim te vidjeti kako surfaš u njima.
Osjećate li miris?
Osjećate li miris? - Čega?
Napalma. Ništa na svijetu ne miriše tako.
Volim miris napalma ujutro.
Jednom sam 12 sati bombardirao brdo. Nakon toga sam se popeo.
Nije bilo nijednog žutog leša.
Ali, miris... Znate, miris benzina. Cijelo brdo...
Mirisalo je na...
...pobjedu.
Jednom će ovaj rat završiti.
Lance, vjetar! - Što? - Vjetar!
Puše na obalu! Rastjerat će valove.
Upropastit će sve. - Nije dobro. Rastjerat će ih!
To je prokleti napalm! Uništit će sve!
Znam. Žao mi je. Bojim se da je to to.
Mali je slavan.
Ne možete očekivati da surfa na ovakvim valovima.
Razumijem. - Ja sam umjetnik, Bill.
Ne mogu na ovome surfati. - Ispričavam se. Nisam ja kriv.
Napalm je rastjerao valove. - Nemojte krivo shvatiti...
Bomba je uzrokovala vrtlog. - Prihvaćam vašu ispriku.
Pričekaš li 20ak minuta... - Drugi put, Bill. -Samo 20 min.
Ja sam umjetnik. - Nastavi hodati.
Pokušajmo, dečki. Jedan lijevo, drugi desno.
Pogledaj, Lance.
Je li ti dosta surfanja? - Da.
Želiš se oprostiti s Poručnikom? -Ne. - Sigurno? - Da.
Odlazimo odavde. - To je radi napalma.
Samo 20 minuta!
K vragu!
Tražili su vas.
Ne ostavljajte me! - Kamo idete, dovraga?
Hajde!
Granata!
To je poručnikova daska!
Pusti me! Sad je moja!
Jebeni Zračni!
Kuharu, opusti se. Napušimo se. - Želiš? - Hajde pali.
Jednom će ovaj rat završiti. Ovim će dečkima to odgovarati.
Tražili su samo put do kuće.
Nevolja je bila što sam bio tamo i znao sam da ne postoji.
Vrijeme je za Budu.
Super! Trava. Sranje.
Ako se Kilgore ovako bori, što imaju protiv Kurtza?
Ne samo ludilo i ubojstvo. Toga je bilo dovoljno za sve.
Nikada mu nisu nedostajale pičkice.
Nema me.
Hodam prašumom sakupljajući mangoe i sretnem Raquel Welch.
Skuhamo ukusan puding od manga.
Mažemo se njime. - I ona voli mango.
Nagnula se nad mene. Oboje smo goli u prašumi.
Hej, Šefe... - Da? - Eno opet onog Poručnika.
Znate kako je teško naći pravu dasku.
Neću vam nauditi.
Samo mi vrati dasku, Lance. Bila je dobra daska,
i sviđa mi se. Znaš kako je teško naći pravu dasku.
Tip je odlučan. - Neću vam nauditi.
Neću vam nauditi.
Samo mi vrati dasku.
Bila je dobra daska, i sviđa mi se.
Znaš kako je teško pronaći pravu dasku.
Neću vam nauditi. - Isuse Kriste!
Tip nije normalan. - Misliš da bi pucao na nas?
Ne bi pucao na nas na plaži, ali bi,
da je vidio kako mu kradem dasku.
Idemo na surfanje, naučit ćemo svi...
Maknimo tu dasku s mitraljeske kupole.
Seronja. - Kako ću ga pogoditi sljedeći put kada se pojavi?
Kuharu, napravi mjesta za dasku.
Dobaci, Lance!
Pitam se je li to taj isti helikopter.
Sigurno ih više njih leti nad rijekom s tom snimkom.
Morat ćemo ostati ovdje do mraka, Šefe.
Ne brini, Lance. Neće nas još dugo pratiti.
Kako znaš? - Misliš da taj veliki Poručnik želi da svi
uzduž rijeke znaju da smo mu ukrali dasku?
Nisam ju ja ukrao!
Satniče? - Da? - Koliko ćemo još dugo ploviti?
To je povjerljivo. Ne mogu ti reći.
Još dugo. - Hoće li biti opasno?
Ne znam, mali. Vjerojatno.
Volite opasnost? - Sranje!
Možda ćeš saznati tko si u nekoj tvornici u Ohiu.
Satniče, idem po mango. - Ne idi sam.
Ne želiš ići tamo sam. - Ja ću poći s njim.
Kuharu! - Da? - Zašto te tako zovu?
Kako? - Kuhar. Zato što voliš Mango i to. - Ne, kuhar sam.
Sosijer. - Sosijer?
Da, gospodine. Iz New Orleansa sam.
Školovan sam za sosijera.
Što je sosijer? - Stručnjak za umake.
Zacijelo postoji drvo manga.
Trebao sam ići u Pariz, na školovanje.
Onda su me pozvali na preglede.
Otišao sam u Mornaricu, Čuo sam da je hrana bolja.
Školi za kuhare je bio kraj. - Zašto?
Ne želite to čuti.
Postroje nas ispred 100 m rebrica. Stojimo i gledamo.
Veličanstveno meso, doista.
Zatim sve to meso bace u velike kotlove i skuhaju.
Pogledao sam unutra. Bilo je sivo.
Tada sam se javio u vezu i završio kao strojar.
Što je?
Žuti?
Tigar!
Tigar, jebem ti! - Idemo!
Na borbene položaje! Lance, sprijeda. - Čisti, strojnica.
Idemo, Kuharu! - Jebeni tigar! - Satniče, pokret! - Što je?
Idemo! - Tigar, jebem ti! Imali ste pravo. Ne silazi sa čamca.
Što? - Ne silaziti s čamca. Nikad ne silazi sa čamca.
Moram zapamtiti. Nikada ne sići sa čamca.
Što je bilo? Koliko ih je? - Jebeni tigar!
Što? - Jebeni tigar!
Dosta mi je tog sranja!
Poljubi me u guzicu na gradskom trgu. Odlazim.
Nisam došao zbog ovoga. Nije mi potrebno.
Nisam napustio školu zbog ovoga.
Želim biti samo jebeni kuhar. Naučiti kuhati. - U redu je.
Sve je u redu... - Što se dogodilo?
Sve će biti u redu... Nikada ne sići s broda...
Zbogom, tigriću... Zbogom...
Nikada ne silazi sa čamca. Potpuno točno.
Jedino ukoliko ideš do kraja.
Kurtz je sišao sa čamca i napustio program.
Zašto? Što je vidio kada je prvi put bio ovdje?
Ima 38 jebenih godina.
Uđete li u Zelene beretke, ne možete dalje od pukovnika.
Kurtz je znao što napušta.
Što sam više čitao o njemu, više sam mu se divio.
Obitelj i prijatelji ga nisu mogli shvatiti ni odgovoriti.
Tri puta se prijavio i podnosio kojekakva sranja.
No, kad je zaprijetio otkazom, dali su mu.
Idući, po godinama je bio dvostruko mlađi od njega.
Mislili su da je stari luđak kad se time bavi.
Ja sam se istim bavio s 19 i zamalo me uništilo.
Izdržljivi kujin sin.
Završio je obuku.
Mogao je postati general, no radije je usrećio sebe.
Draga Evo, danas nešto novo. Umalo me pojeo tigar.
Nevjerojatno! Vozimo satnika Willarda niz rijeku.
No, još nam nije rekao kamo ga vodimo.
U listopadu 1967. na posebnom zadatku u provinciji Kontoom,
organizira akciju sa mjesnim snagama. Veliki uspjeh.
Nije službeno odobrena. Sam ju je smislio i izvršio.
Kakva hrabrost!
Tada su ga zbog toga htjeli razapeti na križ.
No, tisak je to saznao pa je promaknut u pukovnika.
Sranje se tako gomilalo da si trebao krila da ne upadneš.
Doista bizaran prizor usred ovakvoga sranja.
Očekuju li nas?
Proklet bio ako znam.
Jesi li već bio ovdje? - Kladim se da možemo nešto uloviti.
Vidi ove motore.
Yamaha, Suzuki. - Ovaj je dobar. - To je Sukiyaki.
Ovo je naš čovjek. - Ovamo.
Tri bačve dizela. - Idemo. Nemam vremena. Samo sat.
Što ti hoćeš? - Mogu li dobiti Panama Red uz to? -Nabavit ću.
Odredište? - Nemam ga. - Nabavi ga i dobit ćeš gorivo.
Naredniče... - Treba mi odredište.
Bez njega nema ništa.
Sa mnom su. Odredište je tajna. Imam dokumente.
U redu. Ovo je velika noć. 8 dolara za taj foto-aparat.
U redu! K vragu!
Samo im daj goriva. - Može.
Psi su počeli lajati. - Žao mi je za večeras. Gadno je.
Odnesite ovo do čovjeka na Opskrbi i dobit ćete gorivo.
Hoćete ulaznice za večeras? - Za što? - Dolaze Zečice!
Iz Playboya? -Da. - Može? - Ideš i ti?
Satniče, kuća časti. Bez uvrede.
Kako ste? Pitam, kako ste?
Pozdravljamo sve vas iz operacije "Sirova snaga".
Pozdravljam sve padobrance.
Marince i mornare.
Ponosimo se vama jer znamo kako vam je teško bilo.
Zato ćete dobiti zabavu koja će vam se svidjeti.
Miss kolovoza, Sandra Beatty!
Miss svibnja, Terry Teray!
I ljepotica godine, gđica Carrie Foster!
Namasti moju pušku!
Sladak si. Sviđaš mi se. - Ovdje sam, srce!
Kujo jebena! Skidaj se!
Da dođemo tamo? - Može.
Potpiši mi duplericu! - Naprijed, mala!
Hoćeš li mi potpisati? - Idemo, cure! Idemo!
Doviđenja!
Žuti se nisu zabavljali.
Bili su previše ukopani ili prebrzi.
Za njih je zabava hladna riža i štakorovo meso.
Imali smo dva puta kući:
Smrt, ili pobjeda...
Nije čudo što je Kurtz smetao glavešinama.
Rat su vodili kreteni koji će ga na kraju izgubiti.
Nevjerojatno. Skupljam njezine slike otkada je proglašena
za miss prosinca. Bila je ovdje!
Čak sam joj i pisao, ali mi nije otpisala.
Možeš doista zaglaviti s tim kokama,
kao onaj macan u delti. - Kakav macan?
Onaj narednik kojega su optužili za umorstvo.
Sjećaš se. Taj tip je zakopavao svoj Playboy.
Kopao ga je u zemlju. Kad su ga donosili, on ih je čekao.
Pogledaj te sise!
Radio je na izvidnici. Jedan od onih šupaka urođenika
mu je jednom uzeo časopis i nije mu ga htio vratiti.
Rekao je da mu vrati časopis.
A urođenik će njemu: "Ušuti, ili ću te sudski goniti."
I onda je otišao malo predaleko. - Preuzmi kormilo.
Počeo je zabadati pribadače u grudi djevojke s naslovnice.
Zabadati pribadače i uništavati duplericu.
Narednik ga je upozorio da to ne čini.
Miči svoje prljave prste s nje.
Tip mu je opsovao mater na vijetnamskom. - Dovraga!
Narednik više nije mogao izdržati,
dohvatio je svoju strojnicu, napunio ju, i... Buum!
Dao seronji metak ravno kroz Playboy.
Raznio ga je s palube. I nema više Zapovjednika.
Kaznili su ga? - Narednika? Jesu.
Zaglavio je.
Šteta što nije dobio nikakva odličja.
Jebeni narednik. Trebali su ga ubiti.
Trebali su mu dodijeliti Srebrnu Zvijezdu.
Ali, šteta za urođenika.
Dobro jutro, Vijetname. Ovdje Zack Johnson,
Vojni stručnjak, na AMVN-u.
U Saigonu je oko 28 stupnjeva, postotak vlage visok.
Imamo važnu poruku za sve GI's koji su van baze
od načelnika Saigona.
Želi da vješate rublje u kući umjesto na prozorima
kako bi Saigon ostao lijep.
Još jedna slika iz prošlosti za Velikog Sama,
koji je sam negdje, u 1. Borbenoj, 35. Pješadija,
od "vatrene ekipe" za svog otkačenog zapovjednika.
Rolling Stones, "Satisfaction"! - To!
Gledaj, Čisti! - Sagni se, stari!
Drži se, Lance!
Vježba! To! - Bravo!
Pazi, Lance!
Predanost i "protu-ustanak", Walter E. Kurtz.
Sve dok naši vojnici služe rok od godine dana,
i dalje će biti ratni diletanti, turisti u Vijetnamu.
Sve dok hladno pivo, topla hrana, rock&roll
i sve ostale pogodnosti ostanu očekivano pravilo,
naše ratovanje naići će samo na neuspjeh.
Treba nam manje vojnika, ali boljih.
Budu li oni predani, mogli bismo izaći kao pobjednici
sa četvrtinom sadašnjih snaga.
Sranje! Vrijeme je za kakanje.
Ne kakaju, nego zajebavaju.
Tko je to? - Što se događa?
Ti si, Lazzaro? - Nemoj se bojati. -Tko je to? -Nemoj!
Gadovi!
Lazzaro!
Vatra na brodu! - Ručna granata. - Ja ću! Makni se!
Imam ju!
Lance, sagni se! - Ugasi to, čovječe!
Što im je, dovraga?
Kasno ljeto, i jesen 1968.
Kurtzovi ljudi upadaju u zasjede. Logorišta nestaju.
U studenome, Kurtz naređuje ubojstvo četvero Vijetnamaca.
Dvije žene i dvojicu pukovnika južnovijetnamske vojske.
Neprijateljska djelovanja u njegovu sektoru prestaju.
Čini se da je ubio pravu četvoricu.
Pridružio se specijalcima i od tada...
Vojska ga je još jednom pokušala vratiti.
Da je pristao, sve bi zaboravili.
No, on je nastavio... - Prešao je u Kambodžu.
I nastavio je pobjeđivati po svome. - Sa svojom vojskom.
Tada su pozvali mene. - Obožavaju ga kao Boga.
Izvršavaju sve naredbe, kako god lude bile.
Izgubili su ga. Nestao je.
Ostale su glasine i pokoji podatak od zarobljenika.
Žuti su ga poznavali po imenu i bojali su ga se.
Sa svojim je ljudima igrao igru napadni i bježi.
Kuharu, pokrij to.
Čisti...
Koliko je mali na brodu? - 7 mjeseci.
Vježba kako da mi ide ne živce. - Vi isto činite njemu.
A da? Što ti misliš šefe? - Ja ne mislim.
Naređeno mi je da ne znam kamo vozim brod i ne znam.
No, kad te pogledam, znam da će biti gadno. Gdje god bilo.
Idemo uz rijeku, oko 75 km od mosta Do Lung.
To je Kambodža. - To je povjerljivo.
Ne smijemo u Kambodžu, ali tamo idemo.
Dovezite me u blizinu i možete se vratiti.
U redu, Satniče.
Dragi sine, ti i majka se brinete što se ne javljam.
No, moja situacija je postala iznimno teška.
Vojska me službeno optužila za ubojstvo.
Navodne žrtve su bile dvostruki agenti.
Mjesecima smo ih tražili i sakupljali podatke.
Kad smo imali apsolutne dokaze, postupili smo vojnički.
Optužbe su neopravdane.
I u ovim okolnostima sukoba, čista su ludost.
U ratu ima trenutaka za suosjećanje i dobra djela.
Ima ih i za nemilosrdna djela. Tako ih bar zovu.
No, u mnogim je trenucima to jasnoća.
Jasno vidiš što trebaš učiniti i učiniš. Izravno, brzo i budno.
Gledajući to.
Prepuštam tebi da majci kažeš što god želiš o ovom pismu.
Što se optužbi protiv mene tiče, uopće nisam zabrinut.
Iznad sam njihova lažna morala i više mi nije stalo.
Vjerujem u tebe.
Voli te tvoj otac.
Isuse... - Ne čudi što ih nisam mogao dobiti na vezu.
Kakva rupa!
Bok! Kako ste? Imate lijep čamac.
Nisam još vidio čamac ovdje. - Zvali smo za medicinsku pomoć.
Jeste li dobili? - Lijekove? Ne.
Prošli smo srušeni helikopter s par ljudi.
Na putu ovamo? - Da. - Plovite uzvodno? - Da.
Skroz do izvora? - Da. - Ništa od toga, zaboravi.
Želimo poslati neke ljude nizvodno. - Zaboravite.
Što je to bilo, dovraga? - Vraćamo se za par dana.
Da, baš. Možeš misliti.
Šefe? - Da, Satniče?
Pogledaj taj motor. Ja ću obići mjesto.
Nemojte otići bez mene.
Vojniče, gdje ti je zapovjednik? - Ne znam.
Vrati mi odjeću, šupčino.
Dečki, gdje je zapovjednik?
Stao je na minu prije dva mjeseca. Odletio je u pakao.
Tko je ovdje zapovjednik? - Ne znam. Ja sam noćni čuvar.
Radim samo što mi kažu. Poput teške radnice.
A ti, momče?
Kažem ti, zaglavit će. Sjeti se mojih riječi.
Nemoj ju oštetiti. - Ne gnjavi!
Kad ti kažem... - Ostavi me!
Hej! Dođi ovamo!
To je vaš čamac? Uđi. - Što želite?
Uđi, želim razgovarati s tobom. Hajde!
Makni se s kiše!
Makni se s mene! - Prestanite! Kuharu, daj...
Kako ste, Satniče? Želim vas upoznati s nekime.
Imam te! - Ti si govno!
Kuharu, ti si govno!
Kretenčino jedna! - Moje uho, jebem ti!
Makni ga s mene, Kuharu! - Pametnjakoviću!
Hej, dečki! - Imam te!
Nizašto si, Kuharu! - Dečki...
Izvukao si mi... - Dečki...
Pogodio sam se s ljudima iz Hau Phata.
Dvije bačve goriva za par sati sa zečicama.
Hej! Hej... Satniče!
Zezaš me? - Ne. Dovucite bačve i idite u onaj veliki šator.
Satniče... - Dajete naše gorivo za djevojku mjeseca?
Ne, ljepoticu godine.
Nađemo li se u borbi i ponestane nam goriva...
Želim da mi kažete kakva je bila.
Za sve sam se dogovorio. Ti, šefe?
Ima li tamo i tetkica? - Koga? - Ništa...
Ostat ću na brodu.
Satniče! Pomozite mi.
Imam sve tvoje slike. Duplericu, djevojka mjeseca...
Ljepotica godine... Dobio sam čak i kalendar.
Hej, oiseau. Odakle ti ta ptica?
Radila sam za Busch Gardens.
Tamo sam dresirala ptice.
Ti si Miss Prosinca, zar ne? - Miss Svibnja.
Ide li?
Miss Prosinca je crnokosa. - Ondje je. Nije moja ptica.
Hajde mali. Želiš nešto pregristi? Uzmi kreker.
Naslov ljepotice godine pruža osjećaj najveće samoće.
Pokušavaš nekome otvoriti svoje srce, i osjećaje.
Da, želim čuti sve o dresiranju ptica.
No, možeš li, molim te, staviti ovu crnu vlasulju?
I unutar tebe postoji stakleni zid od nevidljivog stakla...
Vidiš kako ti se pomiču usne.
Dresirala sam ptice oko dvije godine...
Predivno... - U Busch Gardensu.
Ovo ti je padalo na desno rame, a ovo je bilo otvoreno.
Ali, ne čuju što govoriš...
Dresirala sam ih da stoje na glavi i voze bicikl.
Desna ruka ti je bila... - Kuharu! Izlazi! - Daj!
Želi razgovarati s tobom? - Kasnije. Daj mi 15 minuta.
Nikada ne slušaju što im pokušavaš reći.
Možeš li se malo sagnuti? Tako...
Guza ti je bila izbočena... Odjebi, čovječe!
Daj mi 15 minuta!
Zato sam se toliko očajnički trudila pokazati
da sam darovita.
Male papigice. Jesi li ih ikada vidio?
Ovo je malo otvoreno. - Plave su... - Makni se!
Imam i ja prava, čovječe!
Tjeraju te da radiš ono što ne želiš.
Kao naprimjer, ova slika. Sama sam se sebi gadila.
Bila si sagnuta, izbočene guze.
Volim dresirati ptice. - Tako... To je veoma...
Tako. Voila.
Predivna si. Želim samo...
Ne mogu vjerovati. Da sam ja, J. Hicks, doista ovdje.
Možda nisam u stanju imati odnos s tako
lijepim, nevinim dječakom.
Da nije rata u Vijetnamu, nikada te ne bih upoznao,
Miss Prosinca... - Svibnja.
Voljela bih... da mogu naći...
...samo jednu osobu...
koja bi se slagala sa mnom.
Ljubiš se poput ptice... Poljubi me... poljubi me...
Jesi li završio? Sranje!
Kao pticu! Uzmi me kao pticu!
Leti, srce! Leti! - Letim poput sokola!
Leti poput sokola! - To me izluđuje!
Lance, to je bio nečiji sin!
Tjerali su me da činim neke stvari...
Koje nisam željela činiti.
Rekli su da provučem vrpce između nogu.
Nisam to željela činiti. No, to su očekivali od mene.
Da to ljudi žele gledati.
Tko si ti? - Ja sam sljedeći, gospo...
Vraga nisam znao da je bila druga rupica.
Nisi znao da nikad nisi dobio pice. - Jebi se.
Oprosti. Da sam znao, odveo bih te u New Orleans.
Kuharu, dosta. - Guzičar! - Jebi se!
Navrati u New Orleans, sredit ću ti nešto, pederu.
Pusti ga, Kuharu. Ti si jedini peder kojega vidim ovdje.
Želim li se igrati s kurcem, igrat ću se s vlastitim!
Dosta! - Što ćeš učiniti s njim, guzičaru?
Kuharu, rekao sam dosta! Ostavi ga na miru!
Čuješ li me!? Ovo nije vojska. Mornar si.
Zato prestani glumiti vojnika i pušiti travu.
Lance, što znači ta boja? - Kamuflaža. Da me ne vide.
Posvuda su.
Ostani budan. Moraš obaviti posao.
Sampan slijeva. Pogledajmo.
Lance, privuci ih. Čisti, na strojnicu. Kuharu, pušku.
Čisti, na strojnicu!
Što je, Šefe?
Barka. Pregledat ćemo ih.
Zaboravimo pravila i krenimo.
Prevoze raznu robu. Pregledat ću ih.
Moj zadatak ima prvenstvo. Inače ne bismo bili ovdje.
Dok ne stignete na odredište, samo ste putnik.
Pripremi se, Lance. - Baci uže, seronjo.
Privucimo je.
Pogledaj u prednji spremnik. Izvedi ljude.
Idemo, kuronje. I ti, također.
Dobro gledaj, Čisti. - U redu, Šefe.
Sve je čisto.
Sve je u redu. - Prijeđi i pretraži.
Nema ničega! - Čuo si me.
Samo košare i patke. Banane, ništa drugo.
Što ti je? Idi i pretraži. - Koza i riba.
Povrće. - Prijeđi na brod! - Nema ništa! - Idi!
Brže seronje. Prokletstvo. Svinje, mango, riža.
Pogledaj tamo. - Riba.
Kokosovi orasi. Riža.
A u košari za povrće? - Hajde. Izlazi odonuda.
Pogledaj u košaru. - U redu. - Šuti, kosooki.
Nema ničega. - A u kutijama? - Ništa.
Pogledaj u bačvu. - Ništa. - Onu hrđavu. - Samo riža.
A žuta kanta? - Ništa. Sjedila je na njoj.
Pobit ću vas!
Jebeni žuti gubitnici.
Stoj! - Pobijmo ih! - Jebem ih sve. - Stanite!
Pobijmo ih sve! - Stani, Kuharu. - Zašto ne? Isuse.
Zašto ne?
Čisti? - Dobro sam.
Lance? - Sranje! Vidi što je skrivala.
Dobro si? - Vidi zašto je bježala.
Jebeni psić.
Daj psa. - Ne dam. - Daj!
Daj mi jebenog psa!
I mango. Hoćeš? - Kuharu, živa je. Miče se. - Jebi se.
Kreće se, pogledaj. - Dobro.
Čisti, pomozi. - Samo je ranjena. Čisti, pomozi mu.
Samo polako.
Polako i mirno. - Kuharu, donesi je gore.
Ranjena je. - Diše li? - Ranjena je.
Krvari. - Donesi je gore. Vozimo je u bolnicu. - Molim?
Vozimo je u bolnicu. Ranjena je, nije mrtva.
Makni se, Kuharu. - Pravila nalažu...
Jebi se. Jebeš njih.
Rekao sam da ne staješ. Sad krenimo.
Imali smo način preživljavanja sami sa sobom.
Presiječeš ih strojnicom i daš im povoje.
Bila je to laž i što sam više vidio, više sam ju mrzio.
Ti me dečki više nikada neće isto gledati.
No, znao sam o Kurtzu nešto čega nije bilo u dosjeu.
Most Do Lung posljednja je vojna postaja na rijeci Nung.
Dalje je bio samo Kurtz.
Lance, što kažeš? - Predivno.
Što ti je? Čudno se ponašaš.
Znaš one zadnje tripove koje sam čuvao?
Progutao sam ih. - Da? Super!
Vodite me kući!
Dobit ćete što zaslužujete.
Je li tu satnik Willard? - Da. Tko je to?
Poručnik Carlson. Maknite to svjetlo.
Nosim ovo iz Na Tranga. Očekivali smo vas prije.
Pošta za brod. Ne znate kako sam sretan. - Zašto?
Sad mogu otići odavde. Ako pronađem način.
Sad ste u šupku svijeta.
Kamo ćete? - Pronaći gorivo i sakupiti podatke.
Pokupite me na drugoj strani mosta. - Netko neka ide s njim
Ja ću. Želim ići.
Slušaj tu glazbu.
Gdje je zapovjednik? - Na pravom si mjestu!
Lance, siđi.
Imate zapovjednika? - Beverly Hills. - Što?
Gore na cesti je betonski bunker. Beverly Hills.
Što misliš gdje je, jebo te?
Stao si mi na lice. - Mislio sam da si mrtav. - Pogrešno.
Prestani me zajebavati. Misliš da si neka faca?
U koga pucaš? - U žute, što si mislio?
Oprostite. Uz žicu su žuti. Mislim da sam ih poubijao.
Usrao si se, a ne ubio. - Vojnik, ubit ću te!
Doziva prijatelje. Ispali raketu.
Misliš da si faca? - Svi su mrtvi, konju.
Jedan je živ ispod leševa.
Tko je ovdje zapovjednik?
Nisi ti?
Misliš da si opasan? Sad imam nešto za tebe.
Ispod leševa je.
Idi po Žohara. Sredi ih.
Idi po Žohara.
Žoharu!
Kosooki uz žicu. Čuješ? - Lance! - Čuješ li ih?
Jebite se! - Sredit ćemo ih.
Vojniče, jebi se!
Jebi se, vojniče!
Čuješ ga? - Da. - Trebaš raketu?
Ne, blizu je. Veoma je blizu.
Ubit ću te, vojniče!
Jebi se, vojniče!
Vojniče, jebi...
Pas ti mater!
Vojniče!
Znaš li tko je zapovjednik?
Znam.
Isuse!
Dvojica su srušena s mosta. - Drži se. U redu je.
Što je to? - Pošta. - Kasnije. Pazi na drveće.
Nema goriva, ali dobio sam streljivo.
Idemo odavde. - Našli ste Zapovjednika? - Nemaju ga.
Krenimo. - Kuda?
Znaš, Šefe.
Ostali ste sami. Još želite dalje?
To je poput ovog mosta. Mi ga gradimo, Žuti ga ruše.
Da generali mogu reći kako je cesta otvorena. Razmisli.
Koga briga? - Samo nas odvezi uz rijeku.
Kuharu, na pramac. Uz čistog. - Idemo.
Dobio si još jedno. - To je to? - Za tebe jest. - Lance.
Izvolite, g. L. B. Johnson.
Super, čovječe. Čekao sam ovo.
Imam još. Cijelu kutiju od Eve.
Bila sam u Disneylandu sa Sue. Ozlijedila je koljeno.
Moram se vratiti kod Antoinea. - Sjećam se kad smo išli...
Nema boljeg mjesta od Disneylanda. Javi mi.
Ovdje je bolje.
Moramo vam javiti nove podatke za vaš zadatak.
Vi niste prvi čovjek kojeg šaljemo na ovaj zadatak.
Vjerujemo da sad radi s puk. Kurtzom.
Smatran je nestalim. Mislili su da je mrtav.
Tada su presreli pismo koje je pokušao poslati ženi.
Satnik Richard Colby. Bio je s Kurtzom.
Ovo je bolje od Disneylanda.
Manson je naredio smaknuće obitelji u znak protesta.
Ovo je doista čudno.
Grimizna izmaglica! - Lance, ugasi taj dim. - Vrpca od mame
Šefe, dobro povuci.
Eva me ne može zamisliti u Vijetnamu.
Zamišlja me doma uz pivo pred televizijom.
Nije sigurna može li imati vezu sa mnom.
Ja 20.000 km od nje pokušavam održati vezu preko moje
guzice. - Više nego neki tvoji prijatelji.
Ako je ovo dobro, tata i obitelj poslat ću ti svoju.
Lance!
Pogledaj što je s Čistim! Pogođen je!
Gdje je pas?
Lance, pogledaj Čistoga!
Gdje je pas? Moramo se vratiti po njega.
Čisti! Ne smiješ umrijeti.
Nadam se da ću uskoro, ne previše uskoro,
Imati mnogo unuka kako bih ih razmazila.
Kad ih vratim tvojoj ženi, ljutit će se na mene.
Teta Jessie i mama doći će proslaviti tvoj povratak.
Baka i tata pokušavaju ti skupiti novac za auto.
Nemoj im reći. To je naša tajna.
Radi što treba, čuvaj se metaka i dođi kući čitav.
U komadu, jer te jako volimo. Voli te mama.
Dodaj mi okular.
Lance, na pramac. Kuharu, za strojnicu.
Pokrivajte Satnika! Lance! Pokrij Satnika.
To su Francuzi!
Podigni oružje! Smjesta!
U redu je. Spustite oružje.
Izgubili smo jednoga od naših.
Mi Francuzi uvijek odamo počast poginulim saveznicima.
Dobrodošli ste.
Zovem se Hubert DeMarais.
Ono je plantaža moje obitelji, već 70 godina ista.
I takva će i ostati dok svi ne pomremo.
Satniče, primite stijeg Tyronea Millera
u ime zahvalnosti cijele nacije.
Hrana je doista ukusna. Vino, umaci...
Nevjerojatno. Mogu li razgovarati s kuharom?
Kuhar govori samo vijetnamski.
Ma, dajte. Ovako kuha, a ne zna francuski?
Lance, Kuhar je Žuti.
Baudelaire. Veoma okrutna pjesma za djecu.
No, potrebna, jer život je katkad veoma okrutan.
Kao što vidite.
Odbijanje napada u obitelji.
Samo u ovome ratu. - Vietcongovci, 58.
Sjeverni Vijetnamci, 12. Južni, 11. - Amerikanci, 6?
Da. Događale su se i pogreške.
Ovo je Satnik Willard, padobranska pukovnija.
Gđa Sarrault. - Satniče...
Oprostite, Satniče. Kratka anegdota o Parizu i ljudima
koji gladuju u ratu. Svi sjede za stolom, u tišini,
i tada se netko oglasi: "Anđeo prolazi."
To znači, "Pojedimo ga."
Koliko dugo možete ostati ovdje? - Zauvijek.
Zašto se ne vraćate kući u Francusku?
Kući? - Ovo je naš dom.
Prije ili kasnije... - Ne!
Ne razumijete naš mentalitet. Mentalitet francuskog časnika.
Prvo smo izgubili u II. Svjetskom ratu.
Ne kažem da su ga Amerikanci dobili, ali mi smo izgubili.
Tata... - Izgubili smo u Dien Bien Phuu, Alžiru, Indokini!
Ovdje nećemo izgubiti!
Ovaj komadić zemlje ćemo sačuvati!
Nikada to nećemo izgubiti. Nikada!
Vi, Amerikanci...
1945, god..., nakon rata s Japanom,
vaš je predsjednik Roosevelt bio protiv toga da francuzi
ostanu u Indokini. Tada ste vi uveli Vietminh.
Što želi reći? - Istina je.
Vietcong su izmislili Amerikanci. - Amerikanci?
Sada ste zauzeli mjesto Francuza i Vietminh se bori
protiv vas. Što možete? Baš ništa.
Vijetnamci su mudri. Nikada ne znate što misle.
Rusi koji im pomažu, "Dođite i dajte nam
njihov novac. Svi smo Komunisti.
Kinezi, dajte nam oružje. Svi smo mi braća."
Oni preziru Kineze! Možda manje mrze Amerikanca
od Rusa i Kineza. Ako će sutra biti Komunisti, bit će
Vijetnamski komunisti. To je nešto što vi nikada
nećete razumjeti. - Ne znam.
Možda u budućnosti možemo nešto postići s Vietminhom.
Ne razumiješ? Vietcongovci nas tjeraju.
To je kraj za sve bijelce u Indokini.
Nema razlike ako si Francuz ili Amerikanac.
"Idite!" Žele nas zaboraviti. Slušajte, Satniče.
Ovo je istina. Jaje.
Bijeljanjak je iscurio, a žutanjak ostao.
U Saigonu sam razgovarao s američkim političarem.
Dobro je to objasnio: "Jučer je to bila Koreja;
Danas, Vijetnam; Sutra, Tajland, Filipini...
A onda možda i Europa." - Zašto ne Europa?
Pogledajte što se nedavno dogodilo u Čehoslovačkoj.
Čak i prije II. Svj. Rata su amerikanci znali što se događa.
Ne žele da to govno preuzme. LeFevre!
Svi vi bijelci ste govna! - Bore se za slobodu.
Slobodu? Sranje! Francusko, i američko sranje.
Dien Bien Phu, to je ozbiljno.
Svi vojnici znaju da su već pokopani.
Znate li vi išta o Dien Bien Phuu?
Znam. - Ne znate. Ne sve.
Dien Bien Phu je bio vojna pogreška.
Pogreška? Namjerna pogreška! Namjerna!
Svi su vojnici znali. Znali smo da ćemo pomrijeti.
Generali i poručnici vjeruju da je za Vijetnamce nemoguće
odnijeti top u planine. Ali, ipak je ondje.
A onda čekaju da padne kiša. Tada niti jedan avion ne može
do njih. A naši padobranci skaču na 90 metara.
Znate, 90 m, 70 m... To je ludost!
Niti jedna vojska na svijetu to ne može!
A to čine samo da bi pomrli sa svojim prijateljima.
Francusku vojsku su žrtvovali političari koji su na sigurnom.
Stavili su ju u nemoguću situaciju,
da ne mogu pobijediti. Studenti se bune u Parizu,
protestiraju, demonstriraju. Zabadaju vojnicima nož u leđa.
Vojnik potegne ručnu bombu, a ona ne radi.
Komadić papira padne... "Unija Francuskinja"
"Mi smo za Vijetnamce.“ Izdajice!
Komunističke izdajice kod kuće.
Dien Bien Phu, u redu. - Francuzi su sranje.
Nikoga nije briga. Nitko ne želi...
Zašto ne učite iz naših pogrešaka?
S vašom vojskom, moći... Možete dobiti što želite!
Možete pobijediti!
Siguran sam da možemo nešto učiniti ovdje.
Uvjeren sam u to.
Nikada nikome ovdje nisam naudio. - Tako je, ali
Komunisti kod kuće nisu nikada bili izdajice.
Komunisti! - Socijalisti!
Laku noć, Satniče. On je bio Socijalist.
Možemo ostati. Znam to.
Uvijek smo pomagali drugima.
Radimo s ljudima. Možemo biti prijatelji.
Kada su moj djed, i ujakov otac stigli ovamo,
nije bilo ničega. Vijetnamci su bili nitko i ništa.
Marljivo smo radili, donijeli smo kaučuk iz Brazila
i posadili ga ovdje. Zaposlili smo vijetnamce, radili s njima.
Postigli smo nešto, ni iz čega.
Kada me pitate zašto želimo ostati ovdje...
Zato što je ovo sve naše. Drži obitelj na okupu.
Za to smo se borili. Dok se vi borite za veliko "ništa".
Vidjet ću trebaju li vaši ljudi pomoć u popravku čamca
kako biste nastavili svoj rat.
Ispričavam se zbog svoje obitelji, Satniče.
Svi smo mnogo izgubili. Hubert, ženu i dvojicu sinova.
Ja sam izgubila supruga. - Razumijem...
Umorni ste od rata. Vidim vam to na licu.
Jednaki izraz imali su vojnici u našemu ratu.
Zvali smo ih "Les Soldats Perdus", Izgubljeni vojnici
Ako želite, možemo popiti konjak.
Ne... morao bih obići svoje ljude i...
I sutra će biti rat...
Niste pili vino za večerom. - Ne pijem vino.
Volim konjak, ali ne bih sada, hvala. - Onda moram piti sama.
Vratit ćete se u Ameriku nakon svršetka rata?
Ne. - Onda ste poput nas. Vaš je dom ovdje.
Znate li zašto nikada ne možete dvaput ugaziti
u istu rijeku? - Jer uvijek teče.
Suprugu sam uvijek punila lulu.
Uzimao je morfij za rane u svome srcu.
Bjesnio bi i plakao, moj izgubljeni vojniče.
Rekla sam mu: "Ti imaš dva lica. Ne vidiš li to?
Jedno koje ubija, i drugo koje voli"
A on je meni govorio: "Ne znam jesam li životinja,
ili Bog." Vi ste oboje.
Želite li još?
Bitno je samo da ste živi. Živi ste, satniče.
To je istina.
Imaš dva lica. Ne vidiš li to?
Jedno koje ubija, i jedno koje voli.
Ništa ne vidim. Stajemo. - Nemate dopuštenje.
Ništa ne vidim. Neću više riskirati živote.
Ja zapovijedam. Radit ćete što kažem.
Vidiš li što, Kuharu?
Zašto ne napadnu, jebem ih?
Pazi ovdje, Šefe.
Stablo.
Lance, na strojnicu.
Bio je blizu.
Doista blizu.
Nisam ga mogao vidjeti, no, osjećao sam ga.
Kao da čamac vuče prema gore, a rijeka teče u prašumu.
Što god se dogodi, neće biti kao što su planirali.
Strijele! Pucaj!
Kuharu, pucaj!
U redu je, prekini. - Jebeš ih. Tišina.
Neka ne pucaju. To su štapići. Žele nas zastrašiti.
Tišina!
Ti si nas uvalio. Ne možeš nas izvući jer ne znaš gdje smo!
Gade! Gade jedan!
Lance, na kormilo!
Koplje?
Moram stići u Kambodžu.
I ubiti poludjelog pukovnika Zelenih beretki.
Tipično. Sranje. Jebeni vijetnamski zadatak.
Nemam ljudi i moram gore da ti ubiješ jednog od naših.
Sjajno, jebeno sjajno.
To je jebena ludost.
Mislio sam da ćeš dići u zrak most ili prugu.
U redu je. -Ne, čekaj. Idemo zajedno. Uz tebe smo.
Idemo gore, ali brodom.
Dio mene se bojao onoga što ću pronaći i što ću učiniti.
Znao sam rizike ili sam to bar mislio.
No, nešto sam osjećao jače od straha.
Želju da se suočim s njim.
Nastavite dalje. Lance, dalje ruke od oružja.
Sve je u redu. Sve je odobreno.
Ne ulazim tamo. Oni su nas napali.
Zaplaši ih sirenom.
Tamo i tamo su mine. Pazite, majmuni grizu.
To je lijepo. Ravno prema meni.
Amerikanac sam. Civil. Bok, Jenkiji.
Američki civil.
Imate cigarete, a o tome sam sanjao.
Tko si ti? - Tko ste vi?
Ja sam novinar fotograf. Pratim rat od 1964.
Bio sam u Laosu, Kambodži i Vijetnamu.
Moram vam reći da je čamac u lošem stanju.
Tko su ovi ljudi? - Misle da ste ga došli odvesti.
Nadam se da to nije istina. - Odvesti koga?
Puk. Kurtza. Svi na vidiku su njegova djeca.
Ovdje smo svi njegova djeca.
Možemo razgovarati s njim?
Ne možete razgovarati, možete samo slušati.
Proširio mi je um. Klasični je pjesnik ratnik.
Katkad ga pozdravite, a on samo prođe.
Neće vas primijetiti. Iznenada će vas zgrabiti i u kutu ste.
Upita: Znaš da je ivo u sredini života?
Ako ostaneš sabran kad svi oko tebe lude i krive te.
Ja znam da ne mogu. Mali sam čovjek. Ali on je velik...
Ja sam trebao biti par pandža na dnu tihog mora.
Ostani uz brod. - Ne idite bez mene. Želim slikati.
Zna biti grozan, opak, i imati pravo.
Vodi rat. Veliki je čovjek.
Da bar znam govoriti kao on.
Moram ti reći. Neki me dan pokušao ubiti.
Zašto tebe? - Slikao sam ga.
Rekao je da će me ubiti učinim li to opet. Ozbiljno.
Zato se samo opustite. Prijateljski je raspoložen.
No, ne sudite mu. Ne kao običnu čovjeku.
Pazite. Amerikanci! Osjetite vibracije.
Dajte da vas slikam. Možete malo zastati?
Colby.
Glave. Gledate glave.
Katkad pretjera. On će to prvi priznati.
Poludio je. - Pogrešno.
Da ste ga mogli čuti prije dva dana.
Biste li ga nazvali ludim? - Naravno, jebi ga.
Samo želim razgovarati s njim.
Otišao je. Nestao je u prašumi sa svojim ljudima.
Čekat ću ga. - Dobro mu je uz njegove ljude.
Uz njih zaboravi sebe.
Satniče, da čekamo na brodu?
U redu, vraćamo se na brod. - Da, uz Lancea.
Taj pukovnik je lud. I gore. Zao je.
Ovo ovdje je poganska idolatrija.
Lud je. - Pomoći ćeš mi? - Naravno. Sve da odem odavde.
Dignimo ih u zrak. Drogirani su. Neće ni primijetiti.
Ne bojim se lubanja i oltara.
Mislio sam da mi duša neće ići u raj umrem li na zlu mjestu.
Sad me se ne tiče kamo će, samo da nije ovdje.
Što želite učiniti? Ubit ću ga. - Ne.
Želim da me čekaš ovdje.
Idem s Lanceom pronjuškati. Pokušati pronaći pukovnika.
Što ću ja, dovraga?
Uzmi radio.
Ne vratim li se do 22 sata, zatraži zračni napad.
Zračni napad?
Lozinka je Svemogući, koordinate 09264712.
09264712. Dobro.
Sve što sam vidio govorilo mi je da je Kurtz poludio.
Sve je bilo puno leševa. Vijetnamci, Kambodžanci.
Bio sam živ zato što je on to želio.
Mirisalo je na polaganu smrt.
Malarija, noćne more.
Ovo je doista bio kraj rijeke
Otkud si, Willarde?
Iz Ohia.
Tamo si rođen? - Da.
Gdje? - U Toledu.
Koliko daleko od rijeke?
Ohio? Oko 300 km.
Spustio sam se njome kao dječak.
Negdje uz nju je plantaža gardenija, cvijeća.
Sve je zaraslo, ali na oko 8 km,
mislite da je na zemlju sišao raj u obliku gardenija.
Jeste li razmišljali o pravim slobodama?
Od tuđih mišljenja? Čak i od svojega?
Jesu li rekli zašto?
Zašto me žele smaknuti?
Poslan sam na tajni zadatak.
Više nije tajan, zar ne?
Što su ti rekli?
Da ste poludjeli.
I da su vam metode nenormalne.
Jesu li nenormalne?
Uopće ne vidim metode.
Očekivao sam nekoga poput tebe. Što si ti očekivao?
Jesi li ubojica?
Vojnik sam.
Nisi nijedno. Potrčko si. Poslali su te činovnici.
Da naplatiš račun.
Zašto?
Zašto dobar tip poput tebe želi ubiti genija?
Godi ti? Zašto?
Znaš li da se doista sviđaš čovjeku?
Doista si mu drag.
Ima nešto na umu za tebe. Ne zanima te?
Ja sam vrlo znatiželjan. A ti?
Nešto se ondje događa.
Znam nešto što ti ne znaš. Tako je.
Um mu je bistar. Ali, duša mu je luda.
Mislim da umire. Mrzi sve ovo. Ali...
Čita pjesme naglas. A glas...
Sviđaš mu se jer si još živ. Ima planove s tobom.
Neću ti pomoći. Ti ćeš pomoći njemu.
Što će reći kad ga ne bude? Kad to umre, umire i on.
Što će reći o njemu? Što?
Bio je ljubazan, dobar. Bio je mudar? Sranje.
Hoću li ih ja uvjeriti? Pogledaj me. Krivo.
Ti.
Gotovo 8 sati.
Spavam i sanjam na ovom usranom brodu.
Jebeš ga.
Je li prošlo 8 sati?
"Svemogući", ovdje "Ulična banda". Provjera.
Ulična banda, Svemogući čeka.
Isuse Kriste!
Časopis "Time." Tjednik.
22 Rujna, 1967. Svezak 90, broj 12.
"Rat na vidiku. Amerikancima je teško povjerovati da vode
rat u Vijetnamu. Jedan od najiscrpnijih izviješća
o statusu nedavno započetog sukoba dokazuje kako se
snaga američke vojske, 2,5 godine nakon početka rata,
tek sada počinje nazirati. Bijela Kuća ističe kako
bi takvo pokazivanje snage neprijatelja moglo dovesti
do sloma." Zvuči poznato?
"Lyndon Johnson se boji da javnost ne može prihvatiti
takve optimistične zaključke te možda nikada neće dopustiti
iznošenje potpunog izviješća u javnost. Usprkos tomu,
zadivljen je rezultatima. Objava njihovih zaključaka
bi, prema njemu, omogućila raspravu
među stručnjacima u tom području.
Bez datuma. Časopis "Time".
"Sir Robert Thompson, koji je vodio pobjedu
nad komunističkim gerilcima u Malayi sad radi kao
savjetnik u korporaciji RAND, nedavno se vratio u Vijetnam
kako bi izvijestio predsjednika Nixona
o stanju u toj zemlji. Prošloga je tjedna izvijestio kako se
ondje osjeća osjetno poboljšanje, i mirisa također."
Kako oni vama mirišu, vojniče?
Bit ćeš oslobođen, pod stražom.
Pročitaj ove članke u slobodno vrijeme.
Nemoj ih izgubiti. Ne pokušavaj pobjeći,
pucat ćemo. Kasnije možemo o tome raspravljati.
Mi smo prazni ljudi, ispunjeni ljudi.
Naslanjamo se zajedno. Šešir pun slame.
Naši suhi glasovi kad šapćemo zajedno tihi su i beznačajni.
Kao vjetar u suhoj travi ili štakor pod slomljenim staklom
Tamo je. - U našem suhom podrumu. - Doista je tamo.
Oblici bez forme, nijanse bez boje.
Ukočena snaga, gesta bez kretnje.
Ovo je jednostavna dijalektika.
1 kroz 9. Nema možda, pretpostavki, razlomaka.
Ne možemo putovati u svemir. U prostor.
Ne s razlomcima. Sletjet ćeš na 1/4 na 3/8?
Što ćeš kad dođeš na Veneru? To je dijalektička fizika.
Dijalektička je logika da postoje samo ljubav i mržnja.
Ili ih voliš ili mrziš.
Ti, pseto jedno.
Ovako završava svijet. Pogledaj u kakvom smo govnu.
Ne s praskom, s drhtajem. I s drhtajem, ja odoh.
Na rijeci sam mislio da ću, čim ga vidim, znati što ću.
No, nije bilo tako.
Bio sam danima s njim, bez straže.
Bio sam slobodan, no znao je da nikamo neću otići.
Znao je što ću učiniti bolje od mene.
Bi li i generali htjeli da ga ubijem da vide što sam i ja?
Vjerojatno više nego ikad.
A što bi htjeli njegovi da znaju koliko je daleko otišao?
Odvojio se od njih, a zatim i od sebe.
Nisam vidio toliko slomljena i rastrgana čovjeka.
Vidio sam užase. I ti si ih vidio.
Ti me ne smiješ zvati ubojicom, imaš me pravo ubiti.
Imaš pravo na to. No, nemaš mi pravo suditi.
Nemoguće je riječima opisati što je...
...potrebno onima koji ne znaju...
...što znači užas.
Užas.
Užas ima lice.
S užasom se moraš sprijateljiti.
Užas i moralni strah tvoji su prijatelji.
Ako nisu, neprijatelji su kojih se moraš bojati.
Uistinu su neprijatelji.
Sjećam se kada sam bio u specijalcima.
Kao da je bilo prije tisuću stoljeća.
Došli smo u selo cijepiti djecu.
Otišli smo cijepivši ih protiv dječje paralize.
Starac je dotrčao za nama plačući. Nije znao reći.
Vratili smo se. Svaku su cijepljenu ruku odsjekli.
Bila je tamo hrpa malih ruku.
Sjećam se da sam plakao.
Kao kakva bakica.
Htio sam si čupati zube. Nisam znao što bih.
Želim to pamtiti. Ne želim zaboraviti.
Tada sam shvatio. Kao da sam pogođen.
Kao da me u čelo pogodio dijamantni metak.
Pomislio sam: Bože, kako je to genijalno.
Volja da se to učini.
Savršeno, izvorno, potpuno, kristalno čisto.
Shvatio sam da su jači od nas. Jer mogu to podnijeti.
Nisu bili čudovišta. Bili su školovani ljudi.
Borili su se sa srcem. Imali obitelji, djecu, voljeli su.
Imali su snagu.
Snagu... da to učine.
Da imam 10 odreda takvih ljudi, sve bih brzo završio.
Moraš imati moralne ljude,
koji istodobno iskoriste prethistorijski nagon i ubiju.
Bez osjećaja, bez strasti. Bez suđenja. Bez suđenja.
Sud je ono što nas ubija.
Brinem se da moj sin neće shvatiti što sam htio biti.
Budem li ubijen, Willarde,
želim da netko sve to objasni mome sinu.
Sve što sam učinio, sve što sam vidio.
Ništa ne prezirem više od smrada laži.
Razumiješ li me, Willarde...
Učinit ćeš to za mene.
Ulična banda, ovdje Svemogući.
Ovdje Svemogući, čujete li?
Promaknut će me u bojnika, a više nisam u njihovoj vojsci.
Svi su željeli da to učinim.
On najviše od svih.
Osjećao sam da je gore. Čeka da ga oslobodim boli.
Htio je otići kao vojnik. Na nogama.
Ne kao kakav isluženi usrani pobunjenik.
I prašuma je željela njegovu smrt. Ona mu je naređivala.
Uvježbavamo mladiće da bacaju plamen na ljude.
No njihovi generali ne daju da pišu jebati na avione.
Jer je to prostota.
Užas...
"Bacite bombu." "Sve ih potamanite."
Zovem Uličnu bandu.
Ovdje Svemogući, čujete li me?
Ulična banda, ovdje Svemogući.
Užas.