Norsk tekst & synk NorTekst
Hedenske Romeriket
37-41 e. Kr.
Hva skal det gagne en mann, om han skulle vinne verden, men miste sin egen sjel. Markus 8:36
Kjære Drusilla...
Jeg har eksistert fra verdens morgen og jeg skal
eksistere til den siste stjernen faller fra himmelen.
Selv om jeg har tatt form av Gaius Caligula, er jeg alle menn som jeg og er ingen mann og så...
Jeg er en gud.
Norsk Tekst & Synk: NorTekst
– Hvordan er det med Marcellus? – Hvordan er hva?
– Han er så feit! Det er ekkelt. - Det er han ikke.
– Han er bare stor. – Men liten der det teller.
- Hvordan vet du? – Jeg så ham ved badene.
- Stakkars... stakkars Drusilla. - Du er sjofel.
- Stopp! - Budbringer til prinsen!
- Identifiser deg selv! – Macro!
- Passord? - Rettferdighet.
Prins?
Tilgi meg, prins.
- Keiseren befaler deg å vente på ham. - Hva er det han vil?
Et siste blikk på deg kanskje. Han er 77.
Måtte han leve for alltid.
– Hvordan har Ennia det? – Min kone lever videre hvis hun om dagen kan se deg igjen.
Vent utenfor.
– Hva betyr alt dette? - Pass på, "Little Boots".
- Be til Isis for meg. – Jeg følger deg så snart jeg kan.
Jeg hater at jeg er tilbake her, Macro.
Han planlegger noe.
Du har ingenting å frykte. Jeg styrer de pretoriske vakter.
Med Tiberius er det alltid noe å frykte.
Vær veldig forsiktig med Nerva. De sier at han til og med vet hva du tenker.
Nerva!
- Prins! - Kjære venn!
Ti år er lang tid for keiseren å være på vei.
Jeg skulle føle meg mye lykkeligere... hvis han var i Roma hvor han hører hjemme.
- Fortell meg, hvordan har keiseren det? - Blitt gammel, som meg.
Jeg mener, hvordan er humøret hans?
Som været.
Men været er bra i dag.
Kan skifte.
Jeg har hørt at i løpet av den siste måneden har syv av mine kolleger i senatet blitt drept...
for forræderi.
Ni for å være nøyaktig. Fem av dem jukset, de tok livet av seg selv.
Det var ikke rettferdig.
Er du ikke enig, Nerva?
De var alle gode menn.
Hvis de var gode menn, hvordan kunne den elskede keiseren deres finne dem skyldige?
Du har en sans for logikk, prins.
Caligula!
– Kjære bestefar. - Gjør dansen din, gutt.
- Dansen min? - Ja.
Den som du gledet hæren med, da faren din gjorde deg til dens maskot.
Kom igjen.
"Little Boots".
- Jeg hadde glemt den, Herre! - Å, dans for meg!
Gled meg!
Dans!
Mine små fisker.
Fisker.
Ålreit, mine små fisker! Kom uti!
Alle sammen!
Slutt med det!
Ut, små fisker! Dere har fått nok for i dag!
- Caligula! - Ja min herre?
Hvorfor sier du så monstrøse ting om meg i Roma?
- Jeg hører du ofte ber om min død. - Det gjør jeg aldri, Herre.
Det gjør du ikke?
Ved himmelen, Cæsar, jeg sverger at jeg ikke gjør det.
Det gjør du ikke...
offentlig!
Aldri, Herre!
Husk dette!
At jeg har latt deg leve...
så langt.
Mine små fisker elsker meg.
Uskyld, skjønner du.
Jeg beskytter deres uskyld.
Det er det minste jeg kan gjøre. For det er en stygg verden.
Bort med dere.
Nerva sjekker oss ut. Hjelp meg, Nerva.
Hjelp meg forvandle denne unge barbaren til en romersk Cæsar.
Det har vært tre romerske Cæsar. Julius, Augustus og deg selv.
– Hvem vil du at han skal være? - Den beste.
- Det ville være faren din, Augustus. - Ser du, Caligula, jeg blir fornærmet rett i ansiktet.
Nerva, kjære venn! Se opp for Macro når jeg er død.
- Jeg vet. Han hater meg... - Fordi du er klok.
For du er flink. Så når jeg er borte, se opp for Macro.
Jeg har tatt mine forholdsregler, Cæsar.
Hmm. Hva kan de være?
Himmelen hjelp Roma! For jeg er borte!
- Jeg er gammel. – Ja, Herre, men du skal leve evig.
Hele familien min er død, men du, barnet Gemellus og det...
Claudius, det er onkel.
De andre ble rammet av skjebnen.
Og det er skjebnen, "Little Boots", som styrer oss, ikke noen gud.
Du er en gud, Herre.
Nei det er jeg ikke! Ikke engang når jeg er død.
Julius Cæsar og Augustus Cæsar, de er guder.
Så sier senatet og så foretrekker folket å tro.
Slik myte bruker de.
- "Little Boots", bare se på deg. - Ja, Cæsar?
Jeg er barmhjertighet. En hoggorm i Romas favn.
Onkel!
Caligula!
Tror du denne gutten har drukket?
- Det tror jeg han har, Cæsar. - Jeg også! Macro!
- Ja, Herre? - Gi ham mer vin!
Og sløs ingenting.
Fjern skolissene dine.
– Og hva sier de om meg i Roma? - Å, vel, de trenger deg, Herre, og de savner deg.
Det meste av livet mitt har jeg gitt til det romerske folket.
Jeg har kjempet.
Jeg har gitt alt.
– Er de ikke herlige? - Jo, Herre.
Satyrene er fra Illyria.
Og... eh...
Denne nymfen... er fra... hvor er du fra?
Storbritannia, Herre.
Storbritannia.
- Talende statuer. – Ja, ja! Og de gjør mer enn å snakke. De gjør...
– Du foretrekker nymfer fremfor satyrer? - Jeg liker begge deler, Herre.
Man trenger begge deler. Ja. For å holde seg frisk.
Roma er en republikk, og du og jeg leker borgere.
Mer overbevisende!
Slik ja!
Det er den beste av mine hingster.
Tjen staten, Caligula, selv om menneskene i den er onde beist.
- Men de elsker deg, Herre. - Å nei! Nei!
De frykter meg. Og det er mye bedre.
Jeg hadde ikke noe valg, skjønner du.
Ikke noe valg.
Ikke noe valg?
Alt jeg ønsket var privatliv.
Jeg ønsket ikke virkelig å bli keiser, men jeg måtte.
Måtte?
Hvis noen andre hadde blitt keiser, ville jeg blitt drept.
Som du vil bli.
Vil bli?
Blir bes... be...
- Vil bli, bestefar? - Ville vært, hvis du ikke var min arving.
Da Roma bare var en by og vi bare var borgere, kjent for hverandre.
Og vi var nøysomme, flinke, disiplinerte og verdige.
Romerne jeg styrer er ikke som vi var.
De begjærer... de begjærer makt og nytelse.
Penger... konene til andre menn...
Å, ja, jeg er en sann moralist.
Og streng som enhver Cato.
Skjebnen valgte meg til å styre svin, på mine gamle dager styrer jeg en svineflokk.
– Den troløse gutten! Har han drukket nok vin? - Jeg tror han er full nok, Herre.
Jeg også.
Nå er han glad.
Homer! Ville du ikke vite det? Du ble kun utdannet i hæren.
Du vil vite nok til å være en svineflokk.
Cæsar? Senatet sender disse dokumentene for din signatur.
Selvfølgelig!
Revideringslisten til kandidater for den forespurte bestillingen.
Jeg, Tiberius Cæsar, befaler i navnet på senatet og folket i Romeriket.
Skatt, mindre områder, Brescia og Gallia.
Jeg, Tiberius Cæsar, befaler i navnet på senatet og folket i Roma.
Senator skyldig i forræderi.
Hver senator mener seg selv å være en potensiell Cæsar, derfor er hver senator skyldig i forræderi.
I teorien, om ikke på ordentlig.
Senatet er den naturlige fienden til enhver Caesar, Little Boots.
Husk det.
Forrædere. Se på dem.
Forrædere.
De tilbyr å bevise enhver lov jeg laget før jeg laget den.
Jeg sa: "Hva om jeg blir gal? Hva da?"
Ingen svar. De ble født til å være slaver, Germanicus, glem aldri det.
Jeg er ikke Germanicus, Herre. Jeg er sønnen hans, Caligula.
Ja. Og vennen din er Macro.
– Han tjener deg og bare deg, Herre. - Og kona hans er din venn også.
– Er hun vennlig i senga? - Det må vi spørre Macro om, Herre.
- Hun virker vennlig. - Og søsteren din, Drusilla...
Min søster er min søster, Herre.
Jeg vet alt som blir sagt og gjort.
Og tenkt.
Den nedgående solen og den stigende månen.
Gemellus, herlige gutt! Og for ung til å forråde meg.
Kanskje ikke for ung.
Ja. Kyss din gamle bestefar. Ja. Mitt siste barnebarn.
- Jeg er barnebarnet ditt også, Cæsar. – Ved adopsjon.
Dette er det siste kjøttet av mitt kjøtt.
- Stakkars gutt! Hva skal det bli av deg? - Han er som en bror for meg, Herre.
Bror? En annen bror er nok misunnelse.
Bror dreper en bror som har drept sin far som har drept sin sønn.
Tro! Drikk, Caligula.
Etter deg, kjære bror.
Stakkars gutt!
Når jeg er borte, vil Caligula drepe deg.
Og så vil noen drepe Caligula.
Med mindre... med mindre han er død, før meg.
Du ser ikke bra ut i det hele tatt.
Jeg, Caligula Caesar, befaler i navnet på senatet og folket i Roma.
En bror dreper en bror, som har drept sin far...
som har drept sin sønn. Tro!
Og så har noen drept Caligula...
- Han skal drepe meg! - Sssh. Du er trygg. Du er med meg.
Han kommer til å drepe oss.
Som vi drepte faren vår, moren vår og brødrene våre.
– Jeg skal ikke dø! - Det gjør du ikke!
Du er hans arving. Det er ingen andre.
Ja det er. Det er Gemellus og Claudius.
Gemellus er for ung, Claudius er en idiot...
og Tiberius er gammel. Du vil bli keiser. Snart.
- Og du skal være dronningen min. - Du kan ikke gifte deg med søsteren din.
– Det kan du i Egypt. - Men vi er i Roma...
og du er allerede lovet.
Jeg vet... Til Ennia...
Det er bare en fugl.
- Prins? - Hmm? Hva er det?
Min kone.
Ennia!
Nå er du en mann, Caligula. Hva skal du gjøre?
Du må være herre over din egen skjebne.
Ta den... med begge hender.
Cretien! Hvorfor lot du ham gjøre det?
Bind håndleddene hans!
Du må ikke gå, du må ikke forlate meg. Du er min venn, min eneste venn.
Jeg har levd for lenge, Tiberius, jeg hater livet mitt.
Forlat oss!
Begge to!
Han som velger timen for sin egen død er det nærmeste han noen gang kommer til å lure skjebnen.
Og skjebnen sa at når du dør, vil Macro drepe meg.
Jeg arresterer ham og får ham henrettet.
Det kan du ikke. Han kontrollerer deg.
Uansett, selv om Macro var død, hvordan leve videre med denne reptilen?
Du vil alltid respektere vennen min, ikke sant, reptil?
Jeg har alltid respektert ham, Herre.
- Hører du? - Tiberius, du var klok en gang.
- Ah, ikke hån meg. Jeg er gammel. - Jeg så deg bli til et monster.
En etter en har jeg sett deg myrde familien din, vennene dine, de edleste mennene i Roma.
- Det er forræderi? – Nei, det er sannheten.
Jeg og min ed hadde vært omringet av fiender.
Min egen familie og Senatet... Du er grusom!
Nei, ærlige gamle menn kan noen ganger se fremtiden.
Så, fra ondskap som har vært til ondskap som skal komme...
Velger jeg nå å rømme.
Så dette er dine forholdsregler, Nerva?
– Nerva, hvordan er det? - Varmt, ingen smerte, bare driver bort.
- Ser du henne? - Hvem?
Gudinnen Isis.
- Å, du er en av dem som tror... - Ser du henne?
- Nei. - Er du sikker?
Du er nesten død. Hvordan er det? Hva skjer med deg nå?
- Ingenting. - Du lyver.
Du kan se henne. Jeg vet du kan. Hvordan er hun?
Nei... ingenting i det hele tatt...
bare sov...
Løgner!
Siden Nerva døde, har Tiberius blitt brakt lam.
– De sier han er nær døden. – Tiberius dør, vær verre for oss.
- Ja, du elsker jævelen. - Ta det tilbake!
Prins! Legen Charicles.
Hvordan er keiseren? Hvor lenge vil han vare?
Vel, det kan skje når som helst, men med forsiktighet kan han vare et år eller så.
Jeg kan lukte døden...
- men hvem sin? - Ikke bekymre deg! Han kan ingenting uten meg.
Så disse stakkars uheldige skapningene tenkte...
og hvor er de? Nei, Macro. Han planlegger noe.
Du blir snart keiser.
- Du sverger. - Jeg sw...
Jeg sverger.
Ut! Alle ut!
Tiberius!
Caligula?
Lord!
Gi meg ringen min.
- Nei! - Ja.
Du... tør ikke!
Prins!
Du tør ikke!
Pris Cæsar!
Jeg ville gitt alle et symbol og et håp. For kunngjøringen.
Gemellus?
Gemellus!
Pris Cæsar.
Gemellus. Vi er alene.
Vi må elske hverandre.
Hvil, Tiberius Cæsar.
Pris Caligula Caesar.
Det er akkurat som drømmen.
Det er bare masken hans. Du er Cæsar nå.
Cæsar.
Cæsar, keiser av Roma, verdens herre.
Verdens Herre...
Jeg likte denne drømmen.
Etter...
Etter insistering fra senatet og folket i Roma...
Aksepterer jeg... ydmykt...
det høyeste embetet i vår store republikk.
Vår store republikk.
Hvor er løken? Gi meg løken.
Nå holdt kjære Tiberius på å dø...
– Til Tiberen med Tiberius! – Ja! Ja!
- Kast ham til elven! – Ja! Ja!
- Tiberius! Kast ham! Kast ham til mørket! – Ja! Ja!
I dag starter vi en ny æra.
Jeg gir generell amnesti.
- Pris! - Pris! Pris! Pris!
Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar!
- Stillhet! - Cæsar! Cæsar!
Cæsar! Cæsar! Cæsar! Cæsar!
- Stillhet! - Cæsar! Cæsar!
Store Cæsar er ikke ferdig.
Som min medrådgiver, har senatet og folket i Roma...
klokt valgt min elskede onkel Claudius.
Pris Cladius!
Ta plass ved siden av meg, Claudius.
- Caesar Caligula... - Ta plassen din...
Jeg mener Calisus...
Jeg adopterer herved som min sønn og arving...
prinsen Gemellus.
- Kom frem, prins. - Pris Gemellus!
Fra dette øyeblikket vil alle offisielle eder inneholde følgende setning:..
Jeg vil ikke verdsette verken livet mitt, eller livene til barna mine...
høyere enn jeg verdsetter Keiseren.
Pris! Pris! Pris!
Og av søsteren hans, Drusilla.
- Pris Drusilla! - Pris Caligula!
Vi må være forsiktige med ham.
- Å, Claudius? - Nei, Gemellus.
Å ja! Gemellus.
Så du ansiktene deres da jeg fortalte dem at jeg ikke bare måtte sverge til meg?
Men til deg?
De var forferdet.
- Jeg håper det. – Men er det lurt?
Jeg kan gjøre...
hva jeg vil...
- med hvem som helst. – Vel, ikke begynn med meg.
Hvem foreslår du?
Kom deg ut! Ut!
- Hvem? – Hvorfor ikke begynne med Macro?
– Macro? - Ja.
Før han kontrollerer deg slik han kontrollerte Tiberius.
Fantastisk, Macro. Fantastisk!
- Hent Gemellus. - Hva? Her?
Ja, her. Nå.
- Charicles! - Min herre?
Stå her.
– Jeg vil ha en bonus for vaktene mine. - Å, men Cæsar, det er ikke mulig!
Alt som skjer er mulig, Longinus.
Få det umulige til å skje, så ville det vært mulig. Logisk?
- Hvordan, Cæsar? Underskuddet er... - Hvor mye koster vesken min?
- Vel, Herre, det er så mye du kan kreve. - Å bra!
Ah, Macro! Kunne du stå der borte?
- Longinus, du her. - Ja, Cæsar.
Gemellus! Jeg vil at du ser nøye på disse herrene.
Ta deg god tid og fortell meg...
hvem drepte vår elskede Tiberius?
Hvem drepte Tiberius?
Han gjorde det! Macro!
Morder.
Arrester ham!
Til ære for deres nye sjef, Chaerea...
Ti gullstykker til hver mann!
Pris! Pris! Pris!
- Chaerea, arrester Macro. - Vakter, arrester Macro.
Ikke våg deg!
Tilgi meg, Cæsar...
Ah, Chaerea!
To senatorer ber om å få se deg.
De har et omstridt land.
- Og de venter på din dom. - Ah, før dem inn.
Før dem inn.
Jeg er interessert i alt som er Roma, til og med ned til Togas land.
- Cæsar, jeg må klage på løftet... - Gi meg dokumentene.
- Skyldig. - Takk skal du ha! Takk skal du ha!
Ikke takk. Rettferdighet må alltid være upartisk.
- Det er slik det er, Chaerea! Ikke sant? - Ja.
Du kan gå.
Ennia!
Du ser vakker ut.
Er det bra for å vokse hår?
Vi skal snart gifte oss. Skilsmisse vil bare ta noen få dager.
– Jeg synes vi bør flytte. - Flytte? Hvor?
Alexandria.
Til Egypt?
Ja!
Hva tror du?
Jeg ville hate å forlate Roma. Jeg mener, senatet...
Nei, nei, Ennia. Jeg er Roma. Uansett hvor jeg er, er Roma.
Og der er senatet og folket i Roma.
Du får meg ikke til å le. Måten du sier det på.
- Ah, Longinus. - Tilgi oss, Cæsar.
– Longinus, er det gjort? – Senatet har dømt ham til døden.
Kommisjonen.
Chaerea, jeg utnevner deg nå offisielt til sjef for min keiserlige vakt.
Men hva med Macro? Hva skjedde? Hvor er han?
– Han er pågrepet for landsforræderi. - Det er umulig!
Cæsar, du vet at han tilba deg. Han gjorde deg til den du er!
- Ingen har gjort meg til den jeg er. - Jeg... Jeg kan ikke tro det.
Hva gjorde han?
Ennia! Jeg måtte ta skjebnen min, med egne hender.
Vakter!
Chaerea! Hun skal være tilbake.
- Jeg elsker deg! - Til Gal!
Jeg elsker deg!
Caligula! Hvordan kunne du gjøre det? Han var din venn.
Han ville ha gjort hva som helst for deg!
Ikke send meg bort!
Jeg elsker deg!
Caligula!
Nå trenger hun i hvert fall ikke skilles.
Men du må fortsatt finne en passende kone.
Nei.
Jeg skal gifte meg med deg.
Det kan du ikke! Vi er ikke egyptere.
Det vet jeg.
Vi er mye vakrere.
Roma er ikke Egypt.
Og slutt å se på deg selv slik.
– La oss dra til Egypt da. - Du er en idiot!
- Cæsar kan ikke være en tosk. – Men han prøver veldig hardt.
Cæsar kan ikke være en tosk!
"Little Boots"! De vil kaste deg i Tiberen hvis du prøver til å flytte regjeringen.
Så. Du skal gifte deg med en dame av senatorklasse.
- Nei det er jeg ikke. - Ja det er du.
Du må ha en arving.
Som vil drepe meg når han blir stor.
Prestinnene til Isis møtes hjemme hos meg i kveld.
Vil du at jeg skal gifte meg med en av dem?
Ja.
Nei!
Jo!
Nei.
Jo.
Jeg lurer på hva jeg skal ha på meg.
– Når er forestillingen for allmektige Cæsar? – Ikke vær ekkel.
Men jeg er praktisk. Hvis jeg skal velge en kone, vil jeg se hva jeg får.
Logikk.
Den der ser ganske interessant ut.
Livia? Å, hun er tatt. Hun skal gifte seg med Proculus, en av offiserene dine.
Jeg sender ham til Spania.
Hun er jomfru. Veldig kjedelig. Ikke din stil.
- Det blir min kone. - Å nei! Ikke Caesonia.
- Åh! Du er umulig! – Hun er den mest mystiske kvinnen i Roma!
Perfekt.
Caesonia har blitt skilt. Hun er ekstravagant. Alltid i gjeld.
- Jeg vil ha henne. - Men ikke som en kone.
- Send henne til meg nå! - Nei, Little Boots! Jeg vil ikke la deg gjøre det!
Det ville ikke vært lurt.
Ja!
Slik som viljen til senatet og folket i Roma.
Du er veldig overbevisende som prestinne, Cæsar.
Og du... som et offerlam, Caesonia.
Jeg fortalte Caesonia at jeg ville gifte meg med henne.
- Ikke... - Ah, men først etter at hun har født meg en sønn.
Hvordan vil du noen gang vite at den er din?
Ikke bekymre deg. Jeg har fått henne veldig godt bevoktet.
Kan du være sikker på at en av vaktene ikke blir faren?
De er alle homofile som har blitt kastrert.
Hvis bare hele Roma hadde bare en nakke.
Er det offiseren Livia skal gifte seg med?
Ja. Proculus.
Proculus.
- Longinus... - Cæsar?
Ser du denne unge offiseren her borte? Proculus?
Ja?
Caligula Caesar, keiser av Roma!
Pris! Pris!
– Og Lady Drusilla og Lady Caesonia. – Og Lady Drusilla og Lady Caesonia.
- Pris! - Pris!
- Er vi sene? - Nei, Cæsar.
Tilgi oss.
Var seremonien vakker? Ser det bra ut?
- Ja, Cæsar. - Fantastisk.
Du er veldig snill å komme.
Du er en romersk helt.
Cæsar.
Jeg skal nå gi den allmektige Cæsars spesielle velsignelser...
til denne...
glade forening.
Hvilken vei er den hellige ekteskapssengen?
Ah! Kjøkkenet! Å, dette får holde!
Ser deg senere!
"Little Boots"!
Jeg trodde du ikke likte jomfruer.
Jeg har aldri kjent noen.
Er det riktig, Caesonia?
Og nå til Cæsars bryllupsgave.
For en deilig brud!
Ta av deg den kappen.
Fantastisk.
- Er hun virkelig jomfru, Proculus? - Ja, Cæsar.
Man kan aldri være helt sikker.
Åpne øynene, Livia!
Heldig jente! Å miste en gang jomfrudommen...
til en direkte etterkommer av gudinnen Venus.
JEG...
Caligula Caesar...
befaler...
Åpne øynene, Proculus.
befaler i Senatets navn... Åpne dem!
Senatet og folket i Roma!
Hun var virkelig jomfru.
Er du?
Vel? Er du?
- Nei, Cæsar. - Nei?
Vel, Isis vil ikke like det! Én lov for kvinner, én for menn! Det er ikke rettferdig!
Kom igjen! Av med klærne!
Fantastisk!
Jeg liker det fine buskete håret ditt, Proculus!
- Cæsar! Jeg ber deg! – Så sett deg opp!
Jeg tror du løy for meg.
Du er jo jomfru også.
JEG...
Caligula Caesar...
befaler... i Senatets navn...
Åpne øynene, Livia!
og folket i Roma...
Du ser hvordan jeg utmattet meg selv for å gjøre bryllupet ditt hellig.
Mine velsignelser til dere begge!
Gemellus!
Caligula!
Gemellus!
Jupiter elsker meg!
Drusilla!
- Han prøver å drepe meg! - Hvem, Little Boots?
Gemellus! Jeg så ham! Han løp bort! Vil ha meg død!
Nå... nå, "Little Boots"!
Nå blir du bra!
Nå...
Pris Cæsar!
- Pris! - Pris Cæsar!
Alle heier på Cæsars vakre hest, Incitatus.
Pris den mest ærefulle Incitatus!
Pris Incitatus!
Det er Gemellus der borte. Pass på ham.
Chop chop, kjære onkel, Chop chop!
Jeg vil ha ditt ærlige råd.
Skal jeg gjøre meg selv til konge av Roma?
Konge? Vel, men dette er republikk, er det ikke?
Veldig bra, da.
Jeg skal gjøre meg selv til konge av republikken.
Men du er allerede større enn noen konge, Cæsar.
Jeg er en gud!
Eller i det minste blir jeg det når jeg er død.
Gemellus, prøv en av disse morklene. Gemellus!
– Hva er den lukten? - Hvilken lukt, Cæsar?
- Hva har du tatt? - Bare medisin. Litt for å roe feberen.
– Gav du ham medisin mot feberen? - Vi vil...
- Ja eller nei? - Nei, nei.
Gemellus! Anklager du din suveren for å være en forgifter?
Men jeg har aldri anklaget deg, Cæsar!
Du tok en motgift før du kom til bordet mitt.
Som har en tendens til å øke faren for å anklage meg for å forgifte deg.
Det er rart, er det ikke?
Caligula!
Chaerea!
Arrester Gemellus...
for forræderi.
Vakter! Før han bort!
Nei!
Nei takk!
Som om det noen gang kunne finnes en motgift mot Cæsar.
Drusilla!
– Hvorfor er du så bekymret for ham? - Jeg er ikke bekymret for ham.
- Men for deg! - Han vet om Tiberius!
– Han er en trussel mot meg! - Han er ikke! Han er ikke engang din arving!
Caesonia bærer nå barnet ditt.
- Gemellus vil dø! - Din amatør!
Amatør?
Og de ble ikke engang forgiftet.
Cæsar!
- Bra gjort! - Takk skal du ha.
Hva vil du gjøre med henne? Det hun sa var forræderi.
Jeg bestemmer hva som er forræderi, ikke du.
Dans!
- Dans? - Ja.
Og hva med sønnen din?
Vis Incitatus din nye dans.
Min sønn...
han vil danse med deg.
Musikk!
Du er vakker...
Drusil...
vakker.
Vi er helt alene...
Drusilla.
– Han kommer til å drepe meg. - Nei.
Han kommer til å drepe meg.
– Feberen må ha roet seg. – Han kommer til å drepe meg.
- Hva om det ikke gjør det? – Han kommer til å drepe meg.
Han kommer til å drepe meg.
Drusilla!
Han kommer til å drepe meg!
Han kommer til å drepe...
meg!
Drusilla!
Fortelle deg...
Jeg elsker deg!
- Hvor er søsteren min? - Hun kommer.
Jeg er her, Little Boots.
Drusilla...
- Jeg er døende. - Det er du ikke.
Jeg må...
lage min testamente.
Ikke snakk. Sov.
Longinus. Jeg vil ha Longinus.
Ta hesten min til sin egen seng.
– Han er et monster. - Likevel er det bedre at han ikke dør denne gangen.
– Jeg ser ikke, hvorfor? – Folket elsker ham.
Det kan bli flere revolusjoner, sivilt kaos hvis han dør.
Det ser ut som om han skal dø uansett.
Longinus?
Du kalte meg, Cæsar?
Mitt testamente.
Herved til min elskede Drusilla...
det romerske riket...
tittelen Augusta...
mine "Little Boots".
Little...
Han er søvnig.
Nei det er han ikke.
Drusilla.
Hvorfor blir jeg sint på deg?
Hvorfor krangler vi alltid?
Du kan ikke la være.
Vi skal aldri krangle igjen.
Å jo, det skal vi.
Ikke la meg dø.
Lady! Du må ikke røre ham! Feberen er smittsom!
Sov! Du er trygg nå. Drusilla er her.
Jeg tilbyr livet mitt hvis Jupiter bare vil skåne vår elskede keiser.
– Jupiter godtar tilbudet ditt. - Hmm?
Henrett ham.
Feberen går ned.
Hører du det, Little Boots? Du skal leve.
Drusilla forteller meg at jeg har forsømt arbeidet mitt. Så jeg stiller til tjeneste.
Din signatur og segl er påkrevd, herre!
Jeg, Caligula Caesar, befaler i navnet på senatet og folket av Roma.
Jeg, Caligula Caesar, befaler i navnet til...
Senatet... og...
folket av Roma.
Jeg, Caligula Caesar, befaler i navnet på senatet og folket av Roma.
Roma, Roma, Cæsar, Cæsar, Roma, Roma, søppel, søppel, søppel!
Jeg, Caligula Caesar, befaler i navnet på senatet og folket av Roma.
- Ikke rart at livet er så kjedelig. - Ja, herre... å... nei, herre... og ikke...
La oss se om Proculus kan livne opp ting for oss!
Proculus!
Vet du at kona hans venter sitt første barn?
Vi er ikke helt sikre på hvem faren er.
Ham eller... Gud.
Guddommelige Cæsar, vær så snill! Hva har jeg gjort? Hvorfor er jeg her?
- Forræderi. – Jeg har alltid vært lojal mot deg.
Det er ditt forræderi.
Du er en ærlig mann, Proculus, som betyr dårlig Romer.
Derfor er du en forræder.
Logisk, hmm?
Nå må du dø som Gemellus.
Som alle muldvarper som sviktet Roma.
Nå sakte, veldig sakte.
Jeg vil at han skal føle døden. Jeg vil at han skal lukte døden.
Nå! Hvordan føles det, Proculus?
Kan du se den store gudinnen Isis?
Hva sier hun?
Reptil!
Noter deg dette.
Jeg sa sakte, din idiot!
Heldiggutt! Å slapp unna meg så lett.
Longinus! Reptil!
Kutt av dem og send dem til Livia...
som en suvenir av deres store kjærlighet.
Cæsar sier: "Kutt dem av!"
Og send nå resten til Livia.
Teppefall!
Barnets hode har nettopp dukket opp.
- Er han i live? - Ja, Cæsar.
Mine herrer! Jeg skal nå gifte meg med Caesonia.
Moren til sønnen min, Caligula Germanicus!
Caligula! Caesonia!
Ringen, ringen! Gi meg ringen!
Du er nå kone, mor og keiserinne av Roma.
Det er en jente.
Det er ikke en jente. Hørte du ikke Cæsar si?
Jeg hørte keiserens røst, men din datter gjorde det ikke.
- Jeg burde ha ventet, ikke sant? – Det kommer andre barn.
- Longinus. - Cæsar?
En måned med gratis leker og en gullmynt til hver romer...
for å feire fødselen til min sønn.
Sønnen min... Julia Drusilla!
Julia Drusilla!
Drusilla?
Drusilla!
- Feberen! - Drusilla!
Feberen!
Drusilla!
Jeg er her det er din "Little Boots"!
Det er din "Little Boots"!
Gjør noe.
Jeg gjør alt jeg kan, Cæsar.
Jeg sverger! Men feberen må gå sin gang.
Store Isis! Redd henne!
Ta meg!
Cæsar ber deg, o mektige gudinne!
Cæsar!
Drusilla?
Ut! Ut! Kom igjen! Ut! Ut!
Ut! Kom igjen! Ut! Ut! Ut!
Drusilla!
Allmektige mor...
Du...
Jeg ba deg...
Cæsar ba deg...
Vi, Caius Caesar Caligula, dekreterer én måned offentlig sorg...
for vår elskede søster, Drusilla.
I løpet av denne tiden vil alle som ler, bader, spiser middag med foreldrene eller barna...
eller har samleie bli dømt til døden.
Slik er viljen til senatet og folket av Roma.
Hallo!
Kom igjen, kjære!
Caligula er ferdig!
Nestor gjenoppretter de keiserlige arvingene.
Slavene av Roma!
Folket!
Hæren!
Folkets folkevalgte!
Senatet!
Og stor og suveren... Keiseren!
Pris!
Og jeg er... Lady Drusilla, søsteren hans!
La oss elske igjen, bror Nestor!
Nei! Nei!
Stopp!
Nei! Stopp!
Enda en fyllik.
Har du noen nyheter om ham?
I følge en rapport er han dratt til Egypt.
Og ifølge de andre rapportene?
Vel...
til Hellas...
en annen, Persia...
til Kartago og enda en annen, til Gallia.
Og hvor tror du han er?
- Han kan være hvor som helst. - Nei.
Han er her i Roma.
Han tester oss.
Kom deg av!
Jeg har eksistert fra verdens morgen, og jeg skal eksistere til den siste stjernen faller fra natten.
Selv om jeg har tatt form av Gaius Caligula, er jeg alle mennesker som ingen mann.
Derfor er jeg...
en gud.
Jeg skal vente på den enstemmige avgjørelsen fra Senatet, Claudius.
Alle de som sier ja...
si "Ja!"
Ja!
- Ja! - Ja!
Ja! Ja! Ja!
Han er en gud nå.
Ja! Ja! Ja!
Bææ!
- Bææ! - Bææ!
Sørgeperioden er nå over.
Han er sint!
Kos deg.
Ha det fint.
Nå begynner moroa.
Men... ah... kommer du til å nyte det også?
Jeg vet ikke. Skal vi spørre dem?
Longinus!
Å, Longinus! Min økonomiske trollmann.
Vi har et spørsmål til deg.
Hvem er de rikeste mennene i Roma?
Hvem?
Svar: Hallikene.
Spørsmål nummer to.
Hvem er de mest ondskapsfulle ludder i hele Roma?
Hvem?
Svar: Senatorenes koner.
Altså et keiserlig bordell. En høyst logisk måte å balansere statsbudsjettet på.
Som dere ser, mine damer og herrer, har vi gått veldig langt...
for å gi dere det fineste kjøttet i vårt imperium.
Fem gullbiter!
Bare fem gullbrikker for hvert tjuende minutt!
Og det er et røverkjøp!
Se på dem! Er de ikke vakre? ... Fantastisk!
Romerrikets mest frekke damer har kommet i dag...
å utføre sine patriotiske skjønnheter for alle.
For bare fem gullstykker.
Så sørg for at de vil huske deg godt.
Følg alle til den keiserlige bungalowen...
og gjør ditt valg bedre fra den fineste skatten i imperiet.
Bare fem gullbrikker for hvert tjuende minutt.
Og det er et røverkjøp, de fleste kvinnene her er respektable, gifte damer.
Senatorenes koner. Horer med det reneste rykte.
Jeg må finne en spesialpris for deg.
Hilsener! Flavia, kom!
Ikke kast bort tid! Konene til senatorene våre er ikke bare vakre...
som ektemennene deres er de umettelige.
Og for bare fem gullstykker, for hvem som helst av dere.
Kommer gulldusj konene på deg!
Ta konene deres, bruk dem, forvirr dem.
Gjør som du vil med dem.
De er dine. Bare dine for bare fem, fem gullbiter.
Hårete brystvorter!
Senator Marcellus! Din kone vil skremme bort kundene våre.
Prøv hjelp valnøtter.
Hei, du der borte! Ikke klyp deg selv.
Jo mer du gir, jo mer vil de like deg.
Hvor mange nyter ferdighetene perfeksjonert av våre senatorers damer...
mens deres ektemenn dro til senatet?
Bare fem gullbiter!
Fem!
Senatorenes koner...
for et ulastelig rykte!
Han lager skikker av å bruke alle våre koner og døtre.
Ydmyker senatet og forsvarer hæren.
Det er derfor folket elsker ham.
Longinus! Du har det ikke gøy! Kos deg!
– Hva er din preferanse? - Alt og ingenting, Cæsar.
Du kan ikke få begge for samme pris.
- Han provoserer deg. - Bare meg? Hah!
Han er sint! Han vet ikke hva han gjør.
Han vet godt hva han gjør.
- Gi ham nok tau... kanskje... - Han henger oss alle!
Vi har også noen få veldig djerve damer her i dag.
Du kan kutte dem eller binde dem.
Fem gullbiter å kjøpe dere begge!
For fem gullbiter!
Kan du ikke slutte å gruble bare et øyeblikk?
Chaerea!
Jeg hører at du har sansen for smågutter.
– Stemmer ikke det? - Nei, Cæsar! Store gutter.
- Mine soldater. - Er de klare?
Ja, Cæsar.
Perfekt!
Vi seiler mot Storbritannia!
Han gjentar ikke!
Vi er bare noen få som har marsjert fra Roma.
Og hvilken ny galskap er dette?
Mars forteller meg at vi vil nyte en stor seier.
- Ah, Chaerea! - Cæsar?
Er vi forberedt på invasjonen?
Ja, Cæsar...
Men...
Men hva?
– Hvor er Storbritannia? - Hvor?
Der.
Ah, ja, herre, der...
men... eh... det er ingen fiende.
Det er papyrusstokk.
- Papyrusstokk, guddommelig Cæsar? - Ja, papyrus.
Ikke vær så dum, Chaerea!
Beordre min hær å angripe og ødelegge den papyrusen.
Ja, herre.
Vi må tross alt ha et bevis på at jeg har erobret Storbritannia.
Krig!
Drep!
Mens dere alle bodde trygt her i Roma...
risikerte deres elskede keiser livet sitt...
for å bevare og utvide imperiet.
Jeg har hørt rykter om at senatet ikke tror at jeg dro til Storbritannia.
Nei! Nei, herre!
Men jeg erobret Storbritannia, og jeg har hundre tusen papyrusstokker som bevis!
- Pris, Caligula Cæsar! - Pris, Cæsar!
- Pris, erobreren Caligula! - Pris! Pris! Pris!
Best å være forsiktig, han er i et merkelig humør i kveld.
Caligula!
- De hater deg nå. - La dem hate meg. Så lenge de frykter meg.
De er senatorer og konsuler. De er viktige menn.
Så viktige at de godtar alt jeg gjør?
De må være sinte.
Jeg vet ikke hva annet jeg skal gjøre for å gjøre opprør mot dem.
Stor seier! I Storbritannia!
Og nå...
...de som ble fanget under denne store kampen.
Fisk.
Multe, Blenny og Laks.
Østers...
og vakre rosa perler.
Fra de blå hav og sølvelver i Storbritannia.
Samlet fra de grønne skogene og gylne holmene i Storbritannia...
Store fasaner, vakre gjess.
Feiginger.
Kryp! Kryp! Kryp!
Jeg hater dem!
Den allmektige Cæsar sier...
for å balansere statsbudsjettet...
skal vi konfiskere hele eiendommen til alle dem som har sviktet Roma.
Les opp listen din, Longinus.
Senatorene Galva, Aponius, Marcellus, Antonius, Cassius...
Chaerea!
De har sviktet meg. Arrester dem.
Lepidus...
Sextus og Octavius.
Vakter! Arrester dem!
Den allmektige Cæsar sier...
Spis opp middagen.
Spis!
Han må være ferdig snart.
- Se opp for Chaerea! - Hvorfor?
Tegnene er ikke gode.
Vær på vakt.
Jeg tror han har til hensikt å drepe meg.
Hva er morsomt, Cæsar?
Bare en tanke.
Kan jeg spørre hvilken tanke?
Er det sant at det er en konspirasjon mot meg, Longinus?
Eh... vel, herre... det er... jeg mener...
Det ser ut til at det er et hemmelig plott.
Et plott er alltid hemmelig, hvis det ikke er hemmelig er det ikke et plott.
Det er logisk, ikke sant, Claudius?
Selv en tilbakestående vet det, og du er tilbakestående.
Halvparten av meg er det, Cæsar.
Situasjonen har gått for langt.
Han har stilnet vaktene, overstyrt regjeringen og fornærmet Romas beste venner.
Ja, Senatet teller ikke lenger.
Ingen er trygge for ham.
– Han er en tyrann. – Hva kan vi gjøre da?
Det er bare én løsning.
- Hvis Caligula skulle dø... - Det kunne skje.
Du trenger å sove.
Jeg tror jeg må gi meg over til å leve for alltid.
Det håper jeg du gjør..
Jeg blir skallet.
Nei det blir du ikke.
Du har aldri vært i stand til å innse fakta, har du?
Faktaene? Jo min herre. Har du?
Jeg trenger litt søvn.
Jeg trenger deg.
Psst! Er du klar?
Vil du si din mening søster Isis?
Lenge har jeg gått på leting, i menneskenes land...
på leting etter deg, bror Osiris.
Jeg har blitt drept og kuttet i to biter.
Du setter bitene mine sammen, bringer livet tilbake...
med et kyss.
Der forsvinner blodet vårt.
Det spiller ingen rolle. Det er bare et show.
- Jeg får det ikke til. - Nei, Cæsar! Se, sånn.
Hei, skatten!
Har du vært en flink jente?
Synes du ikke hun ser vakker ut i kostymet mitt?
– Hun har til og med på de små støvlene mine. - Fordi du liker kraften hennes.
Mine små... støvler!
Hun er seriøs.
Kommer til å være kledd som deg i dag.
Passord?
Pung!
Så være det!
Jeg skal...
leve...
Pris Claudius Cæsar!
– Pris Claudius Cæsar! - Pris Claudius!
- Claudius pris!
Pris Claudius Cæsar!
Pris!
Norsk tekst & synk NorTekst