Sidste år blev 280.000 tilfælde af vold begået af elever i gymnasierne.
Denne film er delvist baseret på virkelige hændelser.
Heldigvis er de færreste skoler som Lincoln Gymnasium... endnu.
ABRAHAM LINCOLN GYMNASIUM PERSONALEPARKERING
FUCK
Jeg tror godt, jeg kan gætte, hvem du er. Du er Goldsteins efterfølger.
– Terry Corrigan, biologilærer. – Andy Norris. Jeg er musiklærer.
– Hvorfor har du en pistol? – Hvor har du undervist for nylig?
– Ikke nogen steder. – Tænkte det nok.
Nu skal jeg følge dig ind.
Ind til højre. Kom så.
– Er det nødvendigt? – Ja, hvis man gerne vil overleve.
– Kan du nogen tricks? – Hvad mener du?
– Jiu–jitsu, boksning, karate? – Nej.
– Men jeg er ferm med en taktstok. – Det er fint.
Knep din mor!
Hov, vagt. Ham i den brune har en kniv.
– Det er for sent nu. – Åh, skat!
Så du det?
Hvis du vil overleve, må du lære at se den anden vej.
– Han gav ham jo en kniv! – Det siger du ikke?
Hvem? Hvor?
Fald ned.
Alle her har et våben på sig.
En kniv fra eller til gør ingen forskel.
Det må du acceptere.
Overvågning ... Det er noget, der duer, mr. Norris.
Utroligt, hvad de ellers gør ved bygningen her.
De tegner på væggene, pisser i gangene, stjæler med arme og ben.
– Glem aldrig at låse klasseværelset. – Javel.
– Mine timer ... – Så! Se her.
Der står to og ryger marihuana. Vagt?
– Rygere i 1 Vest. – Jeg er på vej.
– Hvor var vi? – Mine timer.
De har fire lektioner om dagen.
De kan få mr. Goldsteins papirer, hvis De har brug for oplysninger.
De har gangvagt i mellemtimerne.
– Er det ikke vagternes job? – Vi bruger rigeligt på vagter.
Jo, men jeg er her for at undervise. Jeg er nødt til at forberede mig.
De er ikke i Nebraska længere. De er på Lincoln Gymnasium, –
– og her underviser man, når man ikke har travlt med andet. Forstår De?
– Nej. – Det skal De nok komme til.
– Av av! – Godt, fald lige lidt ned.
Vær rare at sætte jer ned!
– Hej. Jeg hedder Deneen. – Jeg er mr. Norris.
Jeg ville bare sige, at de fyre ikke hører til her.
– Går de ikke på det her hold? – Nej. De burde isoleres.
– Går du på holdet? – Nej.
– Vil du så være rar at gå? – Nej.
Jeg giver ham en uge.
Godt. Jeg hedder mr. Norris. Jeg er mr. Goldsteins efterfølger.
Sig "ja", når I bliver råbt op.
Hvis jeg ikke er her, skal jeg så sige "nej"?
– Abrams? – Nej.
– Aladopoulous? – Nej nej.
Hvad hedder du?
– Han hører ikke så godt. – I går ikke på holdet.
– Hold kæft, din lebbe. – Jeg er ikke bange for dig.
Rolig.
– Hvad hedder du? Er du lederen? – Mein name? Ich bin Stegman.
Peter.
– Du står her. Det gør de ikke. – De bliver hos mig.
Hold op. Gå med jer.
Vi er på vej. "Nej", vi er her ikke. Hej hej.
Vi ses.
– Står du på listen? Hvad hedder du? – Elizabeth Taylor.
– Velkommen til musikkens verden. – Du står på listen. Sæt dig ned.
– Sæt dig på den her, narrøv. – Hvad er der galt med dig?
Galt med mig? Hvad er der galt med at være gal?
Det var søreme vellykket, hvad?
Lad os lære hinanden at kende. Sig jeres navn, og hvad I spiller.
– Burley, klarinet. – Michelle, fløjte.
Summers. Tuba.
Sig ikke, du ikke ved, det er en trompet.
Trompet? Så har de løjet for mig.
– Og Deneen. – Klarinet, fagot og obo.
Og så arrangerer jeg.
– Er der noget, du ikke gør? – Spiller smart.
– Hun dirigerer. – Gør du?
Hun har lært os meget mere end Goldstein med den rådne ånde.
Vi tager resten senere. Lad os høre, hvordan I spiller. Hvad spiller I nu?
– Moon River. – Har I ekstra noder?
Vi behøver ingen dirigent. Vi har øvet os alene.
Værsgo.
En, to, tre.
Det går ad røven til. Vi lavede 4.000 om ugen, indtil Juju dukkede op.
Nu laver vi kun 2.000. Det er sgu da ynkeligt.
– Den klarer vi. – Ja, sgu!
Ellers finder Stegman sig nogle større fyre at lege med.
Okay, I bliver dødhøje.
I taler med medicinmanden. Her er det.
Lester!
Har du noget til os?
Hvad sker der dér?
Så handler vi. Nyd det.
Tag ham.
– Giv mig det! – Hvad nu?
Vi snakkes.
Drop det! Juju smadrer jer kraftedeme.
Her er han.
– Se her. – Jeg er snart træt af dig, Leroy.
– Nu er det nok. – Jeg har ikke gjort noget.
– Hvor dum tror du, jeg er? – Hvad har I gang i?
Op med dig!
– Vi er de eneste, der sælger her. – Juju sagde, jeg skulle ...
Sig til Juju, vi kan mødes efter skoletid. Er du med, neger?
Behold bare resten.
Hvad siger du til de humørspredere? Kan du se hende derovre?
Det er da Elizabeth den Første.
Hvem pokker er ham der? Han ligner Charles Manson.
Han må være sluppet ud af fængslet.
Må jeg spørge om noget? Hvad blev der af min forgænger, ham Goldstein?
De sagde, han faldt ned ad trappen. Morganthau siger, han kommer igen.
Men det er med gamle lærere som med gamle sportsfolk ...
De vender aldrig rigtigt tilbage.
Han er her ikke.
Må jeg så spørge dig om noget? Hvordan går det med undervisningen?
Har du fundet hidtil uopdagede genier?
Det ved jeg nu ikke ... Der er da nogen af dem, der gerne vil spille.
Så er du mere heldig end mig.
Der er ikke en eneste af mine, der interesserer sig for biologi.
Lige med undtagelse af forplantningens mysterier.
Du er bossen!
LÆREN ER DÅM
Holder I ikke opsyn her?
Jeg kan jo ikke være alle steder på en gang.
Andy! Det var ikke spor sjovt. Jeg blev dødbange.
– Hvad laver du? – Jeg har købt den her. Sød, ikke?
Jo, den er rigtig fin. Men barnet kommer jo først om over et halvt år.
Vi kan jo ikke vente med det hele til sidst.
– Hvordan gik det? – Lad være med at spørge.
– Var det så slemt? – Ja.
Rektor tænker kun på at komme i bestyrelsen ...
Lærerne hader deres arbejde, –
– der er vagter overalt, og eleverne er provokerende.
Jeg har allerede brugt 40 dollar på at få fjernet graffiti fra bilen.
Og det var så alt det gode.
Sådan er det, når man er ny. Du skal nok vænne dig til det.
– Hvad sagde lægen? – Jeg er 73 dage henne.
– Alt er helt perfekt. – Hvordan ved du, hvornår det skete?
Jeg var der jo selv.
Jeg smadrer dig kraftedeme!
Du rører ikke Leroy. Jeg flænser dig, dit hvide røvhul.
Prøv!
Kom så, din idiot.
Hallo, din abe.
Strisserne! Vi skal væk.
Tag dén!
Fedt, du fik fat i den bog.
NORRIS, ANDREW
Det bliver skidegodt!
Fin restaurant. Vi kan spise resten til morgenmad.
Og frokost. Vi behøver ikke engang ...
– Lad os gå ind, Andy. – Jeg tjekker bare, hvad de vil.
– Hvad vil I? – Bang!
– Er du okay? – Ja.
– Hvad er det? – Jeg ved ikke ... Teaterblod.
– Hvorfor gjorde de det? – Jeg ved det ikke. Lad os gå ind.
– Hvem var det? – Nogle fra skolen, tror jeg.
– Jeg har det overalt. – Hvor sygt. Lad os få det tørret af.
Kom så. Af sted. Kom nu.
Kom så.
Hvor var det fedt!
Op med dig!
Hvad så, går det godt?
Fjern dig.
Væk, sagde jeg!
Flotte håndjern.
Hvis tur er det? Vinnie Contino med det flotte fjæs? Kom så.
– Vinnie Contino, mr. Stegman. – Hej, Vinnie.
Hvad kan vi gøre for dig?
Jeg vil gerne arbejde for jer.
– Hvor gammel er du? – 14.
14?
Vi vender tilbage senere. Vi skal nok give lyd fra os.
Kig ind en anden gang.
– Næste! – Sally?
Det her er Sally. Hun vil gerne have noget til næsen.
Så kan hun trække for os.
Narkoluder, hvad?
Drugstore? Mon ikke vi har en prøve til damen?
Naturligvis.
Man er vel gavmild.
Tag nu ikke det hele, Sally. Så er vi klar. Værsgo.
Et kvalitetsprodukt som altid.
Skal hun ikke tage tøjet af?
Tag tøjet af.
– Skal jeg ...? – Tag tøjet af!
Sippe.
– Hvad arbejder du så med? – Hvad tror du selv?
Jeg tænker ikke så hurtigt.
Udmærket.
Får jeg så jobbet?
Du skal først til optagelsesprøve.
Fallon? Vil du kvalitetsvurdere varen?
Kom her. Har du tid?
– Har du tid? – Ja.
– Og hun blev aldrig set siden. – Jeg vil se på.
Endnu en dollar i kassen.
Næste!
Jeg vil lave et symfoniorkester med elever fra de to afgangsklasser.
Er der nogen frivillige?
Godt. Så der er ingen, der vil slippe for undervisning, når vi skal øve?
Eller med til konkurrence? Vinde præmier?
Penge!
Rolig nu.
I skal testes i at spille fra bladet, så I skal spille et ukendt stykke.
Kig bare på det nu.
Det er "1812–ouverturen", som er af den russiske komponist Tjajkovskij.
Det er et meget dramatisk stykke musik.
I kommer til at slide med det.
Undervisningen begynder klokken 10, mr. Stegman.
Jeg vil ikke have dig på holdet. Jeg er ligeglad med, hvad du så gør.
Du får ikke fravær, men saml så dine venner og gå med jer.
Ivory Joe fra Kokomo.
Hold så op!
Ud med jer. Ud!
– Er jeg bestået, hr. lærer? – Hvor har du lært det?
Er jeg bestået, for helvede?
Nej. Du får måske en chance, når du kan opføre dig ordentligt. Ud.
Stegman gider alligevel ikke spille i det lorteband.
Hvor er de dejlige.
De får mig til at huske, at verden grundlæggende er et rationelt sted.
Der er intet mere rationelt end såkaldt laverestående arter. Vil du?
– Vil du ikke have en med? – Nej, jeg er gangvagt.
Hvad er der galt, Andrew?
Frygter du, at jeg pletter skolens ry ved at drikke i arbejdstiden?
Skål for laverestående arter.
De slår aldrig hinanden ihjel uden grund.
Vi ses, Terry.
På dit helbred.
– Hvornår øver vi i dag? – Det er først i morgen.
Hov, pas lidt på.
– Hvorfor vil du have det lort? – Så spiller jeg bedre.
Sikke noget fis. Det er ikke godt.
Hvad sker der? Køb, eller skrid med jer.
– Hvad er der med dig? Det er okay. – Så skynd dig.
Hej med dig, skat. Har du 30 dollar?
Selvfølgelig har du det.
Giv ham pengene.
Det her er til dig. Det har du vist aldrig prøvet før?
Det rene englestøv.
Tag du dig et ordentligt snus. Sådan, ja. Flot.
Og et til det andet næsebor. Sådan, ja.
Så får vi endnu en medarbejder.
Slap dog af, mand.
Stop handelen. Mr. Norris kommer.
Kom herover og tøm lommerne, alle sammen.
Hvad er der galt?
– Må jeg lige tisse færdig? – Skal jeg ringe efter politiet?
Sikke noget pis.
Jeg har ingen lommer.
Kom så.
– Har du købt det her? – Jeg har ikke noget med det at gøre.
Det har Jimmy heller ikke.
Så smut.
Kun de to her.
– I kommer med mig. – Vi har aldrig set den pose før.
Kom så!
Hvis du ikke allerede ved det ... så er det mig, der bestemmer her.
Det bliver rektor nok overrasket over at høre.
Kom så.
Så I har aldrig set posen her før?
Nej.
De solgte stoffer. Jeg tog dem næsten på fersk gerning.
Hvad? Til de unger fra musikholdet?
De var de eneste andre derinde. Måske havde de det med.
– Det er jo løgn! – Posen kan have ligget der fra før.
Mr. Norris?
– Hvis De havde set dem ... – Det er strafbart at sælge stoffer.
Vi må være helt sikre.
Mr. Norris har været på nakken af os, siden han kom.
– Det er løgn! – Jeg er skolens bedste pianist.
– Jeg må ikke spille i orkestret. – Det er ikke rigtigt.
– Rolig! – Jeg vil bare gerne lære noget.
Godt. Tvivlen kommer jer til gode.
Men fra nu af går I alene på toilettet. Forstået?
Javel.
Godt. Tilbage til undervisningen.
– Bliver de slet ikke straffet? – Posen kan tilhøre hvem som helst.
– Tror De selv på det? – Vi vil gerne fange lovovertræderne.
– Men de må tages på fersk gerning. – De lader dem bare gå!
Vi har ingen beviser. Sådan er det bare.
Hallo, alle sammen!
Ring til politiet!
Kom ned!
Jeg sværger troskab mod det amerikanske flag.
Én nation under Gud, udelelig, med frihed og retfærdighed for alle.
– Væk med jer! – Kom så.
– Hvad lavede han? – Er han død?
Arthur? Må jeg lige snakke med dig?
Har du brug for et lommetørklæde? Hør her, Arthur.
Jeg tror, Jimmy døde af det, han købte. Har jeg ret?
– Jeg ved ingenting. – Jo.
Du ved, hvem der solgte det til ham.
– Lad mig være. – Han var din ven.
Den, der solgte stofferne til ham, slog ham ihjel.
Hvem var det? Bare sig navnet.
Det gør ham ikke levende igen.
Andy?
Skal vi to ikke tage os en drink?
God ide.
Du, musikmand? Vi skal vist lige sludre lidt.
Lad os være i fred.
– Jeg sagde ikke noget. – Kom nu. Ind i bilen.
Pis!
Vi skal nok fange jer!
I kan ikke komme videre.
– Hvad vil du? – Du går og fortæller historier.
– Det ødelægger vores omdømme. – Jeg fortalte ham ikke noget.
Mine fire brødre leder snart efter mig.
Hvor er vi bange!
Arthur!
Hvorfor er de ikke blevet smidt ud?
De er blevet suspenderet så mange gange, at der burde være en svingdør.
Ved du hvad?
– Stegman er faktisk rigtig dygtig. – Det var Marquis de Sade også.
Hvad pokker har de nu for?
Slap nu af, Andrew. Det er uden for skoletiden.
Jeg kigger bare.
– Corrigan og ham den nye kommer. – Pis.
Det er dumt, det her.
Vi har fået fri, hr. lærer. Du er ikke inviteret.
I to kommer med mig.
Vi er ikke i skole. Jeg kan smadre dig.
Så gør det dog!
– I kan godt gå hjem. – Jeg glemmer dig ikke.
– Nå? – Jeg pisser i bukserne!
Jeg skal nok finde en, du har solgt til, som vil vidne mod dig.
Så har jeg dig.
– Det er ikke sket endnu. – Det skal nok komme.
– Op i røven med dig! – Flyt dig.
– De er jo sindssyge. – Du ser heller ikke for godt ud.
Lad os komme væk herfra.
– Slap Arthur og Deneen væk? – Ja. Hold da op!
– Du skal sys. – Nej. Så bliver politiet indblandet.
Vi må væk.
Det må du undskylde. Det er mig, de er ude efter.
De er da ligeglade med, hvem af os det er. De er i krig.
Og jeg vil ikke indblandes.
Bare kør mig hjem til Ellen, så lapper hun mig sammen.
– Vil du ikke på skadestuen? – Nej! Bare kør mig hjem.
Andy? Hvordan går det?
– Er du okay? – Ja.
– Hvad er der sket? – Jeg blev slået af nogle elever.
– Hvorfor? – Jeg kom dem vel på tværs.
Andy? Hvad er det, der foregår? Må jeg ikke nok få det at vide?
Der var en elev, der døde i dag.
Hvor var jeg dog en idiot!
Jeg havde så travlt med Stegman, at jeg ikke så, Jimmy var skæv.
Måske kunne jeg have reddet ham.
Du kunne jo ikke vide det, skat. Vel?
Vi holdt et minuts stilhed for Jimmy i dag.
Et skide minut for hans seksten år.
Lad os optænde lærdommens flamme.
Pak dine ting, og tag ud til din mor, indtil det er overstået.
Jeg vil ikke ud til min mor. Jeg bor her.
– Her er ikke sikkert for dig. – Så skal du også tage med.
Jeg er nødt til at passe mit job. Eleverne har brug for mig.
Det, der skete i går, viser, at du ikke er velkommen.
– Det er jo kun nogle af dem. – Den slags er da aldrig sket før.
Nu er det altså sket, så jeg må gøre noget.
Jeg forstår dig ikke, Andy.
Jeg kan slet ikke forstå dig længere.
Tager du så ud til din mor, eller hvad?
Hvis du bliver, –
– så bliver jeg også. Sådan er det bare.
– Var der andre vidner? – Nej.
Vi vender tilbage, når vi har undersøgt sagen.
Jeg har jo sagt, det var Peter Stegmans bande.
Stegman er under 18. Og det er de andre også.
Og han har garanteret sit alibi i orden.
De er kvikke. Lige så snart man har dem, er de ude igen.
– Jeg så ham jo! – Det er ikke godt nok.
Vil man føre sag mod en mindreårig, må man fange ham på fersk gerning.
– Må jeg se hans sagsmappe? – Nej, det går ikke.
Sådan er loven. Mindreåriges fejltrin skal vel ikke følge dem hele livet?
Men vi har brug for hjælp på skolen.
Det er det, vi er her for.
Jeg kan læse noget af det for Dem, men De får ingen navne. Lad os se.
Vold, bandeslagsmål ...
En voldtægt, hvor pigen afstod fra at vidne i sidste øjeblik. Hun var 14.
Salg af narkotika, rufferi ...
De her fyre er gamle kendinge.
Det eneste, vi kan gøre, er at holde øje med dem.
Er De med?
– Mr. Corrigan? – Ja?
Det er noget med laboratoriet. Mr. Morganthau venter på Dem deroppe.
Jeg går med, Terry.
Beklager, mr. Corrigan.
Jeg har det fint.
Jeg har det helt fint.
Svin.
Forbandede svin!
– Vi har set vandalisme her før. – Vandalisme? Det er hævn. Flyt jer!
Hvad så?
Fint.
Hvis du kommer i nærheden af mig eller Terry igen, slår jeg dig ihjel!
Værsgo.
Jeg vidste, du ikke kunne, hr. lærer.
Du tror stadig på alt det pis, der holder sammen på tingene.
Når det kommer til at slå folk ihjel, har hr. lærer for meget at miste.
Ellers havde du jo ordnet mig.
Sådan her!
Eller sådan her.
Eller sådan her!
Hold op!
Hold så op!
Nu er du på den, hr. lærer. Virkelig på den.
Se, hvad han har gjort! Han er sindssyg!
– Tag det roligt. – Han er jo sindssyg!
Han ville slå mig ihjel!
– Rolig. – Han er sindssyg!
Han er sindssyg. Fuldstændig afsporet!
Den historie er jo afsindig, mr. Norris!
Moren agter at sagsøge for overfald.
Lad deres advokat spille ud. Vi spiller med lukkede kort.
Drengen er psykotisk. Han er farlig for sine omgivelser.
– Vil De ikke nok suspendere ham? – Efter De gav ham kraniebrud?
Han gjorde det selv. Hvorfor tror De på ham og ikke mig?
Se ikke på mig. Han havde knægtens blod på hænderne. Desværre.
Hvis nogen skal suspenderes, er det Dem, –
– men så har vi ingen musiklærer.
Eleverne får en ringe uddannelse, og så banker De dem tilmed?
– Jeg ... – Hvorfor? Hvorfor, mr. Norris?
Jeg accepterer ikke korporlig afstraffelse. Er De med?
– Ja. – Hvor skal De hen?
– Jeg er lærer. Jeg skal undervise. – Øjeblik, mr. Norris.
Hvis De bliver fundet skyldig, kommer De aldrig til at undervise igen.
Tror De på hans historie?
Ham Stegman kan finde på hvad som helst.
– Jeg fik ham søreme til at danse. – Ja, du gjorde.
Hvad er det, Petie? Du har fået seks parkeringsbøder til.
– Parkerer du ved busstoppestedet? – Den møgskole har ingen p–pladser.
Det var den eneste skole, der ville have dig. Hvad synes du om blusen?
Du ser godt ud, mor.
Lukker du op?
– Gider du? – Årh, mor.
Hvad laver vagterne egentlig?
Hvem er det?
– Mrs. Stegman? Må jeg tale med Dem? – Jeg vil ikke købe noget.
– Jeg er Peters musiklærer. – Du må ikke lukke ham ind, mor.
Har du ikke gjort nok? Tal med min advokat.
– Vi kan vel snakke om det? – Så nemt bliver det ikke.
De kender ikke Deres søn. Han kan få store problemer.
Hør her, makker. Hvis du ikke skrider, ringer jeg til politiet.
Tror du, du bare kan kommandere med mig, som du gør med eleverne?
Sig, han skal gå.
– Ved du, hvad psykologhjælp koster? – Det er ikke det, han har brug for.
Hvem tror du, du er? Han er bare en dreng.
Hvis han nærmer sig igen, får han først brug for hjælp.
Truer du os? Og du kalder dig lærer?
– Hør nu efter! De andre elever ... – Petie er et helt specielt barn.
Gid hans far levede, så han kunne se ham. I forstår ikke hans evner.
– Jeg prøver bare at hjælpe. – Jeg har ikke brug for din hjælp.
Hør efter!
Bare rolig, han kommer ikke igen. Gå du ind og se fjernsyn.
Jeg tjekker lige, om han er væk.
Hr. lærer?
– Mor kunne ikke lide dig. – Lad mig være!
– Nu lader du mig være! – Hold din kæft, din narrøv.
Hvis du viser dig her igen, slår jeg dig ihjel!
Du er min, dit røvhul. Jeg er fremtiden. Er du med?
Jeg er fremtiden.
Det var dig! Det var dig. Du smadrede min bil.
Kan du bevise det?
– Nu får du røvfuld. – Pas på, jeg ikke sagsøger dig.
– Har De problemer, mr. Norris? – Nej. Stegman var ved at gå.
Tak. Det er fint.
Musikken er noget helt andet på papiret.
– Mr. Norris? – Ja, hvad er der?
Retssagen begynder først den sjette. Så er semestret næsten slut.
– Fint. Så er koncerten på plads. – Vi er ingenting uden mr. Norris.
– Arthur, det er betjent Stewiski. – Hej, Arthur.
Den lille nar står og sladrer.
Kom.
– Vinnie kan ikke klare det. – Jo, jeg kan.
– Han er bange. – Nej, jeg er ej.
– Kan du klare det? – Ja.
– Jeg skal nok gøre det. – Okay. Så gør det.
Nå, ham jomfruen?
Se her. Jeg kan trylle. Gem den.
Han har en sprængt nyre.
– Må vi besøge ham? – Nej.
Han ligger på intensiv. Ring senere, så kan De få mere at vide.
Tak.
– Tager De banden ind? – Mr. Norris ...
Vi kan ikke finde nogen, der så det.
– Det var jo Stegmans bande. – Ja. Men hvordan beviser vi det?
– Det skal stoppes! Jeg skal ... – Tag det roligt.
Pas på, hvad De siger, når De har en voldsanklage hængende over hovedet.
Nu skal jeg køre dig hjem.
Jeg plejede altid at følges hjem med Arthur.
Hvad er det, du gør ved dig selv?
Hvad kan det gøre? Det beroliger mig.
Det gør mig urørlig.
Hvis vi kommer gennem det her år, bliver Andy fastansat.
Terry taler om at blive pensioneret. Men det er vist bare pjat.
– Jeg er en fiasko. – Du er da ikke nogen fiasko.
Du er en af skolens bedste lærere.
Hvis jeg skal være helt ærlig ...
... så tror jeg ikke, jeg kan undervise mere. Jeg kan ikke nå dem.
Jeg drømte om at få eleverne til at kunne læse enhver bog.
Hvis jeg bare kunne inspirere en enkelt af dem.
Jeg tror, jeg ville gøre hvad som helst –
– for at trænge igennem til bare en enkelt af eleverne.
Jeg ...
Farvel, mr. Chips.
Der er en uge til konkurrencen for afgangsklasserne.
Der kommer folk fra symfoniorkester–komiteen.
Forældre, elever ...
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det, men ...
Jeg synes, I er helt fantastiske.
– Er vi gode? – Nej, I er helt fantastiske!
– Hvor fedt! – Jeg troede, han ville sige ...
Det er så godt. Vi skal bare ...
Mr. Norris. Skynd Dem med ...
Der kan være et utal af x–kromosomer i en given art, –
– men det er først, når y–kromosomet kommer til, at hannen skabes.
Sæt dig ned.
Gør det nu.
– Væk! – Lad mig gå derind.
– Jeg ringer efter politiet. – Lad mr. Norris tale med ham.
– Der er elever derinde. – Terry Corrigan er ikke morder.
Lad mig nu prøve.
– Han er min ven. – Jeg skal nok dække ham.
Godt.
Hej, Terry.
Du burde ikke være herinde, Andrew.
– Hvad laver du? – Jeg underviser.
Kan du ikke se det?
Dig!
Fortæl os, hvordan hunnen skabes.
Rejs dig op, når læreren taler til dig!
– Vent, Terry ... – Nej.
Andrew. Jeg fortæller ikke dig, hvordan du skal undervise.
Hvad er svaret så?
Du ...
... må simpelthen ikke dumpe i det her fag.
Hvad er svaret så?
Hvad er svaret? Kom nu.
Y.
Kan du så se, hvor nemt det er?
Han har aldrig svaret på et spørgsmål før.
Endelig lærer jeg dem noget. Og dig, min skat.
Hvor mange kamre har et menneskehjerte?
Kom nu.
Fire, tror jeg. Fire.
Herligt! Hvor det glæder mig.
Det glæder mig usigeligt!
Mr. Stegman. Hvad er et amfibium?
Det burde du vide.
Der hang et enestående eksempel –
– på væggen her.
Ved du det ikke?
Det var trist.
Du ...
– ... er dumpet. – Vi kan lære ham det.
Det kræver for meget arbejde. Det her er meget nemmere.
Timen er ikke slut endnu! For helvede!
Det skal nok gå.
De ...
... slog mine dyr ihjel.
Det var Stegman, der gjorde det. De er ikke alle sammen ligesom ham.
Stegman ...
– Tag ham med ned på kontoret. – Lad mig køre ham hjem.
Han har brug for hjælp. Politiet må underrettes, før forældrene kommer.
De gør intet, når en elev gør noget galt, men kun når lærerne gør det?
En lærer skal opføre sig ansvarligt.
Kom, Terry. Jeg kører dig hjem.
Jeg ... Jeg har det fint.
Jeg har det ...
... fint. Helt fint.
– Hvad sker der? – Hold da kæft!
Hvad fanden laver du?
Jeg slår dig ihjel! Jeg slår dig ihjel, dit røvhul!
Pis!
Det var rart at se så mange elever til Terrys begravelse.
Det bliver svært for Ellen at acceptere det.
Det er også svært for mig.
Hvad med os to?
Jeg er bekymret for os. Og for den lilles sikkerhed.
Jeg har truffet en beslutning. Jeg tager ud til min mor.
Det er sikrere. Indtil barnet er født.
Fint. Du skulle være taget derud for længst.
Hvad med dig? Er du ovre din besættelse af Lincoln Gymnasium?
Besættelse? Jeg er lærer. Jeg udfører bare mit arbejde.
Terry kunne ikke klare det. Det kan jeg godt.
Så bliv dog hos dine psykotiske tabere.
Måske ender du ligesom Terry.
Skal jeg så fortælle vores barn, at dets far døde i tjenesten?
Vil du hellere sige, jeg stak halen mellem benene?
Undskyld.
Bliv til efter koncerten, og tag så ud til din mor.
Jeg kommer og besøger dig i weekenderne.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
– Godt, De kommer. – Hvordan har han det?
Bedre. Han kan tale, men vil ikke sige, hvem der stak ham ned.
Måske vil han fortælle mig det.
Hej.
– Hvordan har du det? – Lige så godt som jeg ser ud.
Hvem overtager min plads i orkestret?
– Zuckerman. – Zuckerman?
Han er jo en amatør i forhold til mig.
Du fortalte Stewiski, du ikke så, hvem der stak dig ned.
Er det sandt?
– Det nytter alligevel ikke noget. – Så du så ham altså?
Mr. Norris ... Hvis jeg siger det, kommer de bare efter mig igen.
Arthur ... Synes du ikke, de skal fanges?
Ellers går det bare ud over nogle andre senere.
Jeg vil ikke presse dig til noget, men tænk over det her:
De eneste rettigheder, vi har, er dem, vi er villige til at slås for.
Du skylder dine venner i skolen at holde på din ret.
Okay.
Det var Vinnie. Vinnie Contino.
– Hvad skal vi lave? – Lad os gå i biffen.
Dav, hr. betjent.
Norris har vist fået Arthur til at snakke.
– Lad os smadre ham. – Det skal nok komme.
Undskyld?
Hvad fanden er meningen? Hvorfor lader De dem gå?
Det skal vi. Vi må kun beholde dem i 24 timer. Men vi beholdt Vinnie.
– De ved jo, at de fik ham til det. – Nej, og det gør De heller ikke.
– Vinnie vil intet sige. – De går på Arthur nu. Skal han dø?
Vi skal nok beskytte Arthur. Men hvem beskytter Dem?
Koncentrer Dem nu om det for de andre elevers skyld.
– Er det i morgen, De har koncert? – Ja.
– Mr. Norris? – Hvad er der?
Tag nu og pas Dem selv, ikke?
– Hvad synes du? – Du ligner ikke Leonard Bernstein.
Men du ser godt ud.
Godt?
– Sexet. – Det var bedre.
Koncerten begynder klokken otte. Kom lidt før, ikke?
– Andy? – Ja?
Jeg er så stolt af dig, skat.
– Hvordan går det, mr. Norris? – Så er den store dag kommet.
– Hvor er du fin i tøjet. – Flot jakkesæt!
Jeg er vild med frisuren.
Jeg er fremtiden! Jeg er fremtiden!
– Ikke hvis det står til mig. – Sådan noget må hr. lærer ikke sige.
Flyt dig.
Har du ikke snart lært det?
Livet ... er smerte.
Smerte ... er alt.
Det skal du nok få lært.
Hvad vil du?
Tag bare pengene.
Hvis du går nu, siger jeg ikke noget til politiet.
Godaften, mrs. Norris.
Sikke et sted!
Hun er min!
Hvor står medicinen?
Nej! Nej!
Hvad har vi her?
Smil til fotografen, skat.
Det bliver et godt billede.
Hør her. Symfoniorkester–komiteen sidder på tredje række til højre.
De skal kunne høre hver en tone.
– Hvad nu, hvis de ikke kan lide os? – Folk kastede æg efter Stravinsky.
Hvilken skole spillede han på?
Så stemmer vi. Helen?
Du skal ikke sove.
Skrig, når du kan mærke min kæde ...
Vågn op! Hvis du ikke vågner nu, kommer du aldrig til at vågne igen.
Fallon! Fallon. Fallon?
Fallon? Krigsmaling.
Imponerende. Så mange har her ikke været, –
– siden dengang lømlerne satte ild til vestfløjen.
– Her er mange gode elever. – Det er her måske nok.
Men de slemme kræver så meget opmærksomhed.
Held og lykke.
Tak.
Okay, så skrider vi.
– Camouflagemaling! – Sådan!
– Kom så, skat. – Så er det nu.
Hold op!
Sikke et hul!
Kom nu!
Sømmet i bund.
Okay. Er I klar?
Undskyld?
Hende pigen bad mig give Dem det her.
Prøv, om du kan fange mig, hr. lærer.
Hvor fanden er hun?
Herovre, hr. lærer.
Hvis I gør hende noget, slår jeg jer kraftedeme ihjel!
– Lede sæk! – Nej nej!
Morer du dig, sæk?
Du skal nok få lov at lege senere.
Farvel, mr. Norris.
Farvel.
– Ved I, hvor han skulle hen? – Nej. Hvor mon han bliver af?
Andy, pas på!
Du skal ikke komme herhen.
– Du må ikke gøre hende noget. – Sig "bebe".
– Tag mig i stedet. – Jeg har dig allerede!
Vi ses, hr. lærer.
Hold kæft!
Hold kæft, din luder!
Din lede sæk. Nu bliver det sjovt.
Tampen brænder, hr. lærer.
Tak. Tak! Mine damer og herrer ...
Mine damer og herrer, drenge og piger. Tak for jeres tålmodighed.
Undskyld forsinkelsen, og bliv endelig siddende. De har øvet ...
Jeg kan godt dirigere i stedet.
Mine damer og herrer, vi har en lille overraskelse.
Deneen Boden vil dirigere orkestret.
Lad os give hende en hånd.
– Hvor blev han af? – Jeg ved det ikke.
Vi leder efter ham i hver vores retning.
Kom ud og leg!
Jeg skal nok finde den narrøv.
Kom.
Du går den vej. Kald, hvis du ser ham.
Norris?
Din luder er nem at score.
Du er død!
Farvel, mr. Norris.
– Hvor fanden er Fallon? – Han må være her et sted.
Pis! Fallon ...
– Jeg flår hjertet ud på Norris! – Kom i gang!
Hør! Ind på værkstedet.
Mr. Norris?
Hvor er hun?
Din lille luder er vores nu.
– Hvor fanden er hun? – Hun var skidenem.
Du skal dø!
Drugstore?
Norris!
På ham, Barnyard!
Dræb den lort!
Hvor er hun?
Hvor er hun?!
Oppe på taget.
Andy!
– Slip hende. – Nej.
Det er for sent, hr. lærer.
– Det er forbi. Slip hende. – Næ nej. Det er kun lige begyndt.
Vi følges ad.
Norris ... Hjælp mig.
Jeg falder ned, mr. Norris.
Jeg er jo bare en dreng.
Mr. Norris ...
Vær nu sød.
Ræk mig din hånd.
Idiot!
Det er overstået, skat.
Andy Norris blev ikke retsforfulgt, –
– da politiet ikke kunne finde nogen vidner.
Oversættelse: Bende Bjerring Scandinavian Text Service 2006