Översättning: Dream_Theater
Dinupasset, Rumänska Karpaterna - 1941.
Ert nya hem.
- Vad gillar ni det? - Inte så mycket, sir.
- Varför inte det? - Vi borde vara i Ryssland.
- För vadå? - Den avgörande attacken på Moskva.
Du kunde förflyttas. Men när du väl kommit dit...
skulle Ryssland vara som Frankrike, Belgien och Holland...
...och alla de andra.
Vi är alla färdiga med kriget. Nu, så är vi världens härskare.
Så lite tråkigt, det får man stå ut med.
- Ja, sir. - Bra.
Men vi har blivit tilldelade att täcka det här passet,
så här slår vi oss ner. Säg åt mannarna att stiga av.
Stig av!
Vi tar maskingevären med oss in i borgen.
- Vad gör ni här? - Jag är vaktmästaren, sir.
- Och de? - De är mina söner.
Det finns 108 nickelkors i väggarna på Borgen...
Har ni räknat dem, eller säger ni det till alla era besökare?
Jag är Alexandru... mina söner och jag arbetar här.
Ingen besöker den här platsen.
- Det sades mig att Borgen var obebodd. - Vi går hem över natten, vi bor i byn.
- Var finns ägaren? - Jag har ingen aning.
Vem är han? Vem säger vad du ska göra?
Vi gör vad som behöver göras...
Min far ägnade sitt liv åt det... Och hans far före honom,
och så vidare... mina söner kommer att fortsätta efter mig.
Utmärkt...
Ni kan fortsätta med ert underhåll när vi har flyttat in.
- Ni kan inte stanna här. - Varför inte det?
- Ingen stannar här. - Och vem förbjuder det?
Ingen förbjuder... Några resanden har stannat...
Vi stoppar dem inte... Men ingen övernattar.
- Spöken... demoner? - Nej, det finns inga spöken här.
- Dödsfall då... självmord. - Ingen har nånsin dött här.
Vad driver då människor ut mitt i en regnig natt?
- Drömmar... - Mardrömmar.
Gamling, de riktiga mardrömmarna är de man upplever under det här kriget.
Mardrömmarna i din borg... är barnsagor i jämförelse.
Kom nu, jag vill ha en rundtur.
- Vem byggde Borgen? - Vissa säger Turkarna...
och vissa säger krigsherrarna från det gamla Wallachia.
Nej, nej, detta var ingen fästning.
En soldat kunde gå utanför yttermuren.
Och varför de små stenarna på utsidan och de stora här inne?
Den är byggd... ut och in!
Det här stället byggdes inte för att hålla någonting... ute.
- Vad är detta för en plats? - Ingen vet för säkert.
Herr Officer, stoppa dem! De öppnar upp väggarna!
Gamle man. De fäster spikar till lampor. Vi har generatorer,
- vi klarar oss inte med ljus. - Och hänger han upp lampor?
- Soldat! Vad är er uppgift? - Att hänga upp lampor, sir!
- Och vad fan gör ni... svara! - Silverkorsen... sir.
Det snackas bland mannarna, att de gömmer silver här... En skatt, sir.
Soldat! Det har varit en givande dag för er.
Ni har inte bara lärt er att korsen är av nickel, inte silver,
utan ni har också fått en plats i 1:a vakten hela veckan!
- Försvinn! - Rör aldrig korsen... aldrig!
- Varför inte? - Ni kan inte stanna här.
En god dag på er Alexandru.
Sir!
Nickel.
Nickel?
Nickel säger de... Men inte det här!
Otto! Otto!
- Jag är i tjänst! - Glöm det, titta på det här.
Silver..!
Titta på blocket!
Detta är det enda silverkorset, och stenblocket rör på sig!
Bakom det här blocket, så kanske det finns mer silver!
- Är du redo att bli rik? - Ja!
Titta, ett till! Jag visste det. Vi tar bara det här korset nu,
så kan vi sätta tillbaka blocket och återvända senare.
Var nu inte dum. Vi kommer att jobba i skift!
Repet!
Knyt det runt min fotled.
Silver! Det är silver!
Dra mig tillbaka! Dra mig tillbaka!
Piraeus - Grekland
- Jag behöver hyra en båt. - Till vart?
- Constantia, på Rumänska kusten. - Farligt och väldigt dyrt.
Steiner... Igår kväll var det Steiner.
Det betyder fem döda... och jag kollade med radiokillen.
Inget svar ännu på din begäran om förflyttning.
Nej! Sluta upp!
Stopp! Vänta! Vänta!
I den här byn, så har partisaner opererat mot det stora Tyska Riket!
Är ni galen!?
SS Kommendör Stürmbannführer Kaempffer är vad jag är!
Och Kapten Klaus Woermann, är vad du är.
Din begäran om förflyttning är dementerad, Woermann!
Jag är nu chef här och ni lägger inte er i våra handlingar!
Ni! Ni! Ni! Ni! Och ni! Ta dem till Borgen!
Sir, det finns inga partisaner i denna byn, de här vet inget!
Om en tysk soldat till dör, så blir alla fem gisslan skjutna.
Och fem till blir skjutna varje gång en tysk blir dödad.
Vi fortsätter tills partisanerna slutar eller ni får slut på bybor!
- Det finns inga partisaner! - Du!Se till att mina ordrar verkställs!
De människorna ni mördade var Rumänska medborgare!
- Vi är en allierad stat! - Det är underförstått, Woermann.
Jag bryr mig inte ett dugg om några kommunisters död.
Hör nu på mig.
MG-34:or täcker ingången, och strålkastare belyser perimetern.
Och vad det nu är som dödar oss kommer in iallafall!
Ingenting som förbättrar säkerheten tycks fungera.
Vi har inte sett några partisaner!
- Någonting har sluppit lös... - Någonting?
Vad menar du med någonting? Försöker du skapa ett mysterium,
för att ursäkta din inkompetens till att beskydda dina män?
Min kompetens bevisades i strid mot soldater som sköt tillbaka,
och inte genom slakt av civila!
Jag är en politisk soldat Woermann, och jag säger bara detta en gång.
Din säkerhet fungerar inte för att dina metoder är fel.
Lösningen är rädsla, Woermann. Rädsla...
Från nu kommer partisanerna att vara rädda att döda,
för att de fruktar priset byborna får betala för deras gärningar.
Hör nu här. Det är något annat som dödar oss.
Och om det inte bryr sig om tre bybors liv...
Om det är som er... Hur fungerar er rädsla då?
Ta den lysande tanken med er till Dachau när ni åker.
Om ni åker.
För här i den här borgen...
Herr Stürmbannführer Kaempffer,
kanske ni lär er någonting nytt.
Varken du eller den här borgen kan lära mig någonting.
Vi hittade resten av Steiner.
Jaha, då får vi se vad ni säger Herr Stürmbannführer Kaempffer,
om den senaste uppenbarelsen som vår vän har lämnat. Kom nu.
Hämta en av gisslan.
Förklara det här Kaempffer. Detta är vad händelsen orsakade.
- Vad betyder de här orden? - Herr officer, det vet jag inte.
Ljug inte för mig. Orden är på Rumänska. Jag vill veta vad det står.
Det liknar Rumänska men är det inte. Jag vet inte vad det står!
Han säger sanningen! Få honom att sluta!
Vad föreslår ni att jag gör? Arrestera honom.
Präst! Ni står på tur. Lär honom att översätta.
Herr Officer, skriften liknar Rumänska men annorlunda, den betyder ingenting.
Det är varken skrivet på det Latinska eller Kyrilliska alfabetet.
Vad kan ni berätta om borgen, som vi inte redan vet?
- Jag..? Ingenting. - Och, vadå? Ni tänkte säga något mer.
- Ni kan inte berätta något? Vem kan? - Ingen.
Ljug inte för mig, för då skjuter jag den här mannen.
Det finns en professor i Medeltida historia, på universitetet i Hilashi.
Han har studerat den här borgen. Han kan kanske översätta det där.
- Och hans namn? - Dr. Theodore Cuza.
Han växte upp i den här byn.
Herr Officer. Dr. Cuza är inte i Hilashi.
- Var är han då? - Dr. Cuza är en Jude.
- Han är där ni tar Judarna. - Utmärkt.
SS tar hit honom från depån.
- Spelar ni? - Jag spelar ingen musik här.
Josefa är inte lycklig här.
- Varför är du här flicka? - Jag är Eva Cuza, och
detta är min far Dr. Cuza. Vi är Judar.
Zigenare är inte de enda som är fiender till staten.
När vi når bosättingsområdet som de säger de ska ta oss till
så ska jag spela någonting för dig, flicka.
Det finns bondgårdar och vetefält där... säger de.
Vart är du på väg med en sådan brådska?
- In i passet. - Stig av.
- Hur långt? - Till borgen.
Gå bort från maskinen. Öppna din packning.
Rör... inte den där.
Jag ska berätta något för dig som det är få som vet.
För folket som kommer till de här genomgångslägren,
så finns det bara två dörrar. En ingång och en utgång.
Utgången är en skorsten.
Så... det är säkrast jag finner dig användbar inom tre dagar.
Tre dagar, eller så åker du tillbaka till lägret med din dotter.
- Vad betyder det? - Kan du förstå det?
Formen är imperativ... och säger:
- " JAG SKA BLI FRI " - Så det finns alltså partisaner.
Men också Slaviskt med bokstäver från det Glagolitiska alfabetet.
Era partisaner skriver till er på ett språk som varit utdött i 500 år.
Ved. Vi behöver ved till att tända en brasa.
- Det är inte så kallt. - Se på min far.
Ser han ut som 68? Han är bara 48.
Eva..!
Han dör av en typ av Scleroderma.
Med den här temperaturen i rummet får han kallbrand i fingrarna
- inom en timma. - Nu räcker det..!
Han kommer inte att överleva Major Kaempffers tre dagar.
Jag skaffer er veden, och några möbler, lampor, och också mat.
Låt mig berätta något. Varför Majoren tappar tålamodet så där.
Han har sina skäl till en snabb lösning.
Jag har mina. Jag vill inte att fler av mina män ska dö.
Ta reda på vad som dödar dem,
så kanske jag kan ta er till Bukarest... och hålla er säkra.
Och kanske inte...
- Mikhail. Hur klarade du det här? - Jag trodde inte det skulle gå.
Att ta risker för mig är meningslöst, men för Eva...
Vilka sagor berättade du för dem?
Inga. De hittade på sina egna.
Men jag inbillade dem att du kunde lösa deras problem
bara för att få hit dig. Och nu... måste vi få ut dig.
- Hurdå? - Idag har jag ordnat en guide.
Imorgon ber du att få se de gamla Slovakiska manuskripten i kyrkan.
Guiden tar dig över bergen till Dnieper och därifrån till Svarta Havet.
Hur långt tror du att jag kommer? Jag kan inte slåss! Jag kan inte gå!
- Ta Eva härifrån istället! - Hör nu på mig!
De har redan dödat tre bybor inklusive gamle Simon Escuche.
Jag var i Brasov, och de samlar ihop fackföreningsfolk,
journalister, Judar, Zigenare, Gud vet vad som händer med dem!
Och vad som än händer, så åker jag inte utan dig.
Du måste försöka! Jag bär dig på min rygg om jag blir tvungen!
- Cuza... hur är det med dig? - Fråga inte.
Den som kom på tanken att sätta mänsklig intelligens
i en sådan här vissnande kropp... borde fått sparken!
Var skulle man annars placera en mänsklig själ?
I ett skrivbord! Eller i en bil på gatan
skulle inte vara illa. Om något går sönder finns det reservdelar.
Hädelse. En vacker dag så kommer du att tro på gudom.
Du tror på Gud och jag tror på människor.
- Hur är det med Eva? - Eva? Eva slösar bort sin ungdom
kedjad vid en gammal man i rullstol.
Jag borde ha en sköterska och hon borde leva sitt eget liv.
Hon kommer inte att tillåta någon annan ta hand om dig.
- Jag har mycket att stå i. - En sak till Mikhail.
- Ja? - Skriften på väggen.
- Ja? - Skrev du det?
Nej.
Så hur kom det dit då, Mikhail?
Det finns något du kunde göra för mig för att få mig att känna mig lugnare.
Ha det här på dig, bara i två dagar som en tjänst.
Günther, här är din syster!
- Kan jag hjälpa er? - Ta bort era händer!
Använd din charm!
Eva! Eva!
Håll dig borta från mitt barn! Ta mig, men lämna henne ifred!
Vad har du gjort med henne?! Vad är du?
Varför är du... här?
De trodde att jag kunde hitta det som dödade deras soldater.
Och det har jag... eller hur?
Jag behöver en allierad. Men du... du kollaborerar!
Nej! Anklaga inte mig för att kollaborera med Nazister.
Vad jag vill är att stoppa dem. Tror du mig inte så döda mig.
Pappa?
Vad hände?
Händerna...
Ditt ansikte..!
Jag känner mig varm.
- Jag vet. Han tog dig hit. - Vem?
Jag trodde att jag drömde, men det var en mardröm!
Det bar dig hit. Jag såg också det.
Vad jag såg var inte verkligt.
Se på mina händer, och se på mitt ansikte.
Det rörde min kropp. Och se på dig.
Jag vet inte vad det är och jag bryr mig inte!
Han är som en hammare! Och kan hjälpa mig att krossa dem!
Vad talar du om?
Förhandlar du med en ande? En djävul!
En djävul? Djävulen i den här borgen, han bär svart uniform,
har en dödskalle på sin mössa och kallar sig Stürmbannführer!
Det var två dödsfall till igår kväll. Ni får bo på värdshuset.
- Ni har 2 minuter på er att packa. - Varför det?
Så att jag åtminstone kan hålla dig säker från vad som dödar oss.
Och efter incidenten i mässen, kanske från mannarna också.
Några av dem. Men jag tänker inte lämna min far ensam här.
- Jo! Du borde gå. - Nej.
Nu återstår 1 minut och 45 sekunder.
1 minut och 45 sekunder till vad?
- Fräulein Cuza packar sitt och flytt... - Hon flyttar inte någonstans!
Jag förbjuder det! Jag tillåter inte att ni skickar iväg henne.
Du förbjuder? Låt mig säga dig något. Du förbjuder ingenting! Ingenting!
Ta henne härifrån.
- Är ni klar? - Nästan.
Lyssna på mig... mitt barn.
Du är meningen med mitt liv.
Vad som än händer här och vad som än händer med mig...
så lämna mig... Fly!
Lämna mig, vänta inte på mig.
- Nej. - Jo, gå!
Du behöver en man. Lev ett fullt liv och lev för mig.
- Vem är det här? - Min son.
Han dog i Spanien. 5 år sedan den här månaden.
Han stred på den Republikanska sidan.
- Var ni i Spanien? - Om jag varit det...
...skulle jag varit i Telemannbrigaden med andra antifascistiska Tyskar.
Hans son och jag... skulle ha kämpat på samma sida.
- Men nej, det var jag inte. - Varför?
Korset. Varför behöver du, en Jude, korsets beskydd?
Varför inte? Det var en gåva från en vän, en human man.
Lyssna på mig Kapten Woermann, jag lämnar gåvan vidare till er.
Ta det. Ni är också en human man. Och ni... ni kanske behöver det.
Låt mig ta de där. Kan du släppa den?
- Var är Theodore? - Han är fortfarande där.
- Du kan be om vad du vill. - Jag har inga pengar just nu.
Din far gjorde mig många tjänster genom åren, så glöm det.
Tack, men jag betalar.
Vad gör ni här?
Är detta det enda rummet med utsikt över borgen?
- Ja. - Då tar jag det.
Det är besatt av fröken Cuza.
Det gör inget.
Vart ska ni gå?
Tillbaka till borgen bort härifrån, jag vet inte.
- Varför är er far i borgen? - Han blev fångad av soldater.
Tänker du vänta på honom, eller ge dig iväg?
- Jag tänker vänta här på honom. - Kanske kan du stanna här med mig.
Varför är du här?
Kom hit.
- Var kommer du ifrån? - Jag är en resenär.
- Till var då? - Överallt.
Sov nu... och dröm.
Du har... döden runt dig.
- Dina händer! - Nej...
Och vad du känner är mitt borttynande i dödslägret.
En plats där folk samlas för att dö?
En plats där folk blir mördade.
- Blir mitt folk mördade? - Ja!
- Och andra människor. - Vem gör det här?!
Deras ledare i Berlin, och hans soldater i svart.
Jag ska förgöra dem!
Jag ska förbruka deras liv.
När... kan du göra det?
När jag är komplett om två dygn...
...- om jag kan lämna detta stället. - Varför kan du inte det?
För jag är en viljas objekt, kraftens ursprung, måste
flyttas från borgen och gömmas i de här bergen
och hållas säker från folk här, och från de som kanske kommer hit.
Det måste utföras av någon jag kan lita på... som du.
Endast då kan jag lämna borgen
och förgöra de svarta soldaterna och deras ledare.
Vill du bära ut detta objekt härifrån för mig?
Ja..!
Mikhail, jag åker inte än. Fick du tag i Eva?
Eva... Eva är på värdshuset.
Det finns någonting här... en kraft.
Och den kraften är vår frälsning.
Kraften är Gud, och Messias hans odödlige son,
som gavs liv av vår heliga moder Maria!
Och jag, jag har haft rätt!
Och du... du, Theodore Cuza du har haft fel!
Jag hade rätt, i min simpla tro, så hade jag rätt!
De onda gärningarna kommer från handlingar män emellan
och männen bär hakkors och tror på nattsvarta drömmar.
Detta vet du ju! Vad händer med dig?
Stanna här, stanna här med din dotter och brinn med de andra.
Brinn med de missanpassade, Zigenarna, kättarna,
jag tänker inte lyfta ett finger för att hjälpa dig!
Mikhail!
Ett monster!
Brinn i Helvetet!
Mikhail!
Jag trodde inte att jag skulle få se dig i livet igen... Nu kan vi åka.
Inte än. Mikhail sa att du inte hade åkt. Är du oskadd?
Mikhail har blivit galen. Vad är det som händer här?
Jag kan inte hjälpa Mikhail.
Vad som händer, är att vad som hölls fången i borgen,
- nu sprider sig bland folket. - Vem är du?
- Vad vet du om det här? - Detta är...
Jag vet att du på eget bevåg har gått med på att bära ut talismanen.
- Den är källan till kraften. - Den är inte hans.
Den är vad som håller honom innanför väggarna och om ni
tar ut den, så kommer han att släppas lös i människans värld.
Det som händer i världen är värre än något som han skulle kunna göra.
Det gör detsamma, han kommer att döda dig.
Döda honom?
Min kropp? Jag bryr mig inte ett dugg om mig.
- Jag gör inte det här för mig. - Det var därför han valde dig.
Bara någon omutbar kan ens komma i närheten av talismanen.
- Lyssna på oss. - Sluta nu! Sluta!
Vad gör du? Låt oss bara komma härifrån!
Ta inte ut den.
Vad vill ni?
Det finns en främling på värdshuset som ställer frågor.
Jag tror han är kopplad till människorna som betalar för borgens underhåll.
Arrestera mannen och ta med honom till borgen.
Den här platsen verkar passa er... Ni ser friskare ut.
Den här platsen har sina... fördelar.
Du är en del av det här... eller hur?!
Berätta! Berätta...
Talismanen som hålls därinne är min.
Jag har funnits här i tidsåldrar...
observerat och vaktat mot vad som händer nu.
- Han har sluppit lös. - Jag förstår inte.
Jag har kommit för att förgöra honom.
Nu, så kanske det är försent.
- Jag ska avsluta det. - Hur då?
När han försvinner, så gör även jag det.
Vad?
Så varför?
Varför kom du till mig? Och blev min älskare!
Ut ur en dröm...
För att beröra... som bara dödliga män kan göra.
Ni ska följa med till borgen för förhör... nu.
Stanna här.
Skynda på!
Nej! Släpp honom!
Vad var det för skjutande i byn?
En civil som skulle förhöras gjorde motstånd.
Ännu en civil.
Den oförskräckte bekymrade kommendören vann ännu en seger.
Woermann.
Woermann! Woermann!
-Jag kommer inte..! - Ni ska... Ingenting!
Ni kommer... att dö.
Vi kommer alla att dö...
Ni faller isär, Woermann. Ni föraktar vår råhet.
Ni får inte ta strupgrepp på historien och skriva följande tusen årens framtid
- utan brutalitet eller mod! - Sagor, Kaempffer. Romantiska sagor.
Ni kan ju se själv. Klär upp er i svart och silver
så att ni kan titta er i spegeln och kanske tro på dem.
Ein Folk! Ein Reich! Ein Führer!
För ett och ett halvt år sedan så avrättade en SS-kommendör
män, kvinnor och barn. Barn, för Guds skull!
Grymhet... Mod?
Hur många gånger i den här borgen har ni vätt ner er säng?
Våga er inte att tala med mig om mod.
Var ni med antifascisterna och slogs med oss i Spanien? Nej!
Stoppade ni Eisenstadt i Potsdam? Nej!
Ni har fått Tyskarnas nedbrytande sjukdom, Woermann!
Sentimentalt prat! Det tillåter er att vara känslosam.
Överlägsen men ändå säker, för ni tar inga initiativ.
Din sentimentala självömkan får mig att må illa!
För en gång skull har ni rätt, Kaempffer.
Jag är bara till hälften man.
Allt det vi är kommer fram, här i den här borgen.
- Mannen ser sin sanning. - Och vilken sanning ser ni?
Vad upptäcker ni om er själv, Kaempffer, va?
"Jag mördade alla de där människorna!"
"Därför måste jag vara mäktig!"
Och ni mosar ner dem bara för att det upphöjer er.
Det är en psykotisk fantasi för att undfly vekheten och sjukdomen
som ni känner i kärnan av er själ.
Du har grävt upp merparten av psykfall från Tysklands rännsten!
Du har släppt lös smutsen som dväljs i alla mäns sinne!
Ni har infekterat miljoner med era förvridna fantasier!
Och de miljoner svikna förstånd som dyrkar ert sjuka kors.
Vad för ett vidunder har sluppit lös i den här borgen?
Vem är det ni möter Kaempffer...
i den här borgens granitkorridorer?
Er själva...
Jesus, skydda mig! Skydda mig!
Vad är du? Och var kommer du ifrån?
Var jag kommer ifrån?
Jag kommer från dig.
Bär den från denna plats, ta den härifrån!
Det finns ingen kvar som kan stoppa dig!
Eva! Jag hittade den!
Ta tillbaka den.
Den tillhör Glaeken Trismegestus, och inte dig.
Nej, detta är makt!
Den korrumperar... och förändrar din själ.
Ta tillbaka den. - Ur vägen...
- Nej! - Gå ur vägen!
Döda henne!
Och ta ut talismanen härifrån!
Vem är du, som för att visa min lojalitet måste döda min dotter?
Lyd mig!
Eller så får du återvända till ditt försvagade tillstånd
som jag fann dig i! Och jag dräper er båda!
Om den här är din som du säger, så ta ut den ur borgen.
Kan du inte? Isåfall är den inte din,
och borgen är ett fängelse för att hålla dig inspärrad.
Och du har ljugit, utnyttjat, och bedragit!
Och du är samma ondska som utanför den här platsen!
Så... bevisa ditt värde för mig!
Ta den härifrån! Gör det själv!
Ta den!
Du..!
Ta din far härifrån.
Översättning: Dream_Theater