Anbefalet af Verdensnaturfonden.
Præsenteret af Tokuma Shoten og Hakuhodo.
Endnu en død landsby.
Videre. Snart bliver den opslugt af Giftsumpen.
Der er gået tusind år, siden den industrielle verden gik under.
Bølger af giftige sporer truer nu de sidste mennesker på jorden.
NAUSlCAÄ FRA VlNDENES DAL
Executive producere: Yasuyoshi Tokuma og Michio Kondo
Planlagt af T. Yamashita, H. Ogata, T. Okumoto og H. Morie
Oprindelig historie og manuskript: Hayao Miyazaki
Musik: Joe Hisaishi
lnstruktør: Hayao Miyazaki
En omu-sti.
Den har lige været her.
Et omu-skjold.
For vildt. Jeg har aldrig set et helt skjold før.
Dejlig lyd.
Det modstår et keramiksværd. Dalens folk bliver glade.
Nu har vi materiale til at lave masser af redskaber.
Sikke et øje. Mon jeg kan flyve det hjem?
Jeg fik det fri.
Hvor er det let!
Mushigo-palmerne sender deres eftermiddagssporer ud.
Hvor smukt.
Men uden maske ville jeg kvæles på fem minutter her i dødens skov.
Hvem der?
Hvad kan det være?
Mit hjerte banker.
Det er skud. Nogen bliver angrebet af et insekt.
Undskyld!
Derovre. En hel sky af sporer.
En omu! Det må være den, der lige har skiftet skjold.
Man kan ikke komme væk den vej.
De har opdaget mig.
De svarer! De kommer herhen!
Det må være ham.
Sikke en flot omu.
- Derhen! - Tak.
Omu, vend tilbage til skoven. Det her er ikke din verden.
Vær nu sød!
Dens øjne er røde af raseri. Jeg må berolige den.
Hun slog den ud med knaldperler.
En insektfløjte!
Omu, vågn op. Kom med tilbage til skoven.
Den kommer til sig selv.
Den vender tilbage til skoven.
Tænk at berolige en omu med knaldperler og en insektfløjte.
Yupa!
Nausicaä, jeg kunne slet ikke kende dig.
Det er længe siden. Far bliver glad.
Jeg må hellere takke dig. Du er blevet dygtig til at flyve.
Nej, far siger, at der er lang vej endnu.
Nå ja, den havde jeg helt glemt.
- Jeg har aldrig set et ræve-egern. - Et insekt havde taget det.
- Jeg skød for at redde kræet. - Og så blev omuen vred.
Det var bevidstløs, så det indåndede ikke giften.
Hold hellere fingrene væk. Det er en arrig lille en.
Kom her... kom så!
Så, du skal ikke være bange.
Vær ikke bange.
Se, der er ikke noget at være bange for.
Vel?
Det var bare bange.
- Yupa, må jeg få det? - Det må du da.
Tusind tak! Kai og Kui, kan l huske mig?
Hun besidder en forunderlig evne.
l må være trætte, sådan som l har løbet.
Har alle det godt?
- Er der noget galt? - Far...
- Far kan ikke flyve mere. - Jihl... Er det giften?
Ja, han siger, at det er ens skæbne, hvis man lever nær Giftsumpen.
Jeg skulle være kommet noget før.
Nej, men jeg er glad for, at du er her nu.
Senere er der noget, jeg vil vise dig. Mit hemmelige rum.
Men du skal holde det hemmeligt.
Jeg siger, at du er på vej! Skynd dig.
Yupa, kunne du bære det her for mig?
Det er svært at flyve med.
Hun forstår virkelig at læse vinden. Kom, nu er vi der snart.
- Yupa! - Velkommen.
- Har l det godt? - Vandet er klart og vinden rolig.
- Yupa. - Dejligt at se jer.
Der er han...
Yupa!
- Vi har savnet dig. - Velkommen.
- Prinsesse, han er kommet. - Lige et øjeblik.
- Yupa! - Gamle Mito, du slider i det!
Lov, at du vil fortælle mig om dine rejser i aften!
Så er det klart. Sæt i gang.
- Det virker vist. - Ja.
- Det er da fantastisk. - Vi sender folk ud efter resten.
Kom, Toeto.
Yupa, Toeto har fået et barn i år.
Lad mig se.
Sikke et dejligt barn. Hun minder mig om Nausicaä som lille.
- Vil du være hendes navnefar? - Ja, så vinden vil beskytte hende.
Det kan l tro. Jeg skal nok finde på et godt navn til hende.
Tak. Måtte hun vokse op og blive lige så sund og stærk som prinsessen.
Prinsessen er sund og stærk, men hun skal holde sig fra Giftsumpen.
Det var der, omu-skjoldet lå.
Men jeg har ansvaret, og jeg er bekymret for hende.
Det er kun godt, hun tager derud, når hun finder omu-skjold.
Ja, og hun reddede også mit liv.
- Reddede pigebarnet dig? - Ja, og jeg nyder at være tilbage.
Hvad har du så oplevet?
lkke noget godt. Endnu to lande mod syd er opslugt af giftsumpen.
Den spreder sig mere og mere.
Overalt er der krig og hungersnød. Det varsler ikke godt.
Hvorfor kan alle ikke leve som her i dalen?
Vindene fra havet beskytter os og holder...
- de giftige dampe borte.
Hvad så, Yupa, slår du dig ikke snart ned her hos os?
Tænk lige på min tilstand. Alle vil blive så glade.
Det nytter ikke noget.
Det er Yupas skæbne at skulle søge i al evighed.
- Min skæbne... - Obaba, hvad søger han så?
Ved du ikke det, Nausicaä?
Se på tæppet, der hænger der på væggen.
Jeg kan ikke længere se, men der er en person i det venstre hjørne.
Han vil komme klædt i blåt...
- og lande på en gylden eng...
- for at knytte bånd med selveste Jorden...
for endelig at føre sit folk til det hellige land.
Yupa, jeg troede bare, det var en gammel legende.
- Obaba, du må ikke drille. - Det kommer ud på et.
Jeg ønsker blot at løse gåden omkring giftsumpen.
Det kan ikke passe, at vi mennesker bare skal lade os opsluge af giften.
Det er det, min jagt går ud på.
Jeg ville ønske, at jeg kunne hjælpe Yupa.
Prinsesse... prinsesse!
- Hvad er der, Mito? - Blæsten lugter mærkeligt.
Det er snart daggry. Jeg kommer.
Godmorgen.
Det blæser fint, men noget er forkert.
Deroppe! Se, der er den igen!
- Det er et skib. - Hvad laver det her?
- Hvad sker der? - Der kommer et skib.
- Et skib? - Det kommer!
Det er stort!
- Det er et skib fra Tolmekia. - Det flyver mærkeligt.
Det nødlander. Hjælp mig lige i luften!
- Det må du ikke, prinsesse! - Jeg fører dem ud til kysten.
- Det vender om. - Af sted!
Teto!
Hvad har de gjort? De må have dræbt nogle insekter.
Drej, eller l styrter!
Drej!
- Det faldt ned! - Ude ved klippekysten.
Send redningsholdet ud. Også de unge drenge!
Der... og hun lever.
- Hvor er jeg? - Vindenes Dal. Spar dine kræfter.
Jeg er...
Rastel af Pejite. l skal brænde skibslasten.
- Lasten? - Ja, brænd den.
Jeg har forstået. Men det hele er allerede brændt.
Det var godt.
Prinsesse!
Det er jo prinsessen af Pejite.
Der er et insekt. En levende ushiabu!
- Den kalder på sine venner. - Den kan ikke flyve.
- Skyd! - Nej, så kommer de andre.
- Jeg skyder den. - Man kan ikke dræbe den sådan.
- Hvad gør vi så? - Vent! Hent min svæveflyver.
Prinsesse!
Tag tilbage til skoven. Du kan godt flyve.
Hvor er du dygtig.
- Prinsesse. - Tak.
Hun klarede det!
Godt. Hvis man dræber bare ét insekt, ved man aldrig, hvad der sker.
En omu.
Her er en. Kom!
Den sidder her. Der må have siddet sporer på skibet.
Den har ikke udsendt sin gift endnu.
- Vi er snart igennem. - Ja, men vi må ikke overse nogen.
- Hvad er det der for en klump? - Den kan ikke brænde.
Lad os løse det mysterium senere. Gå ud og brænd sporer.
- Javel. - Gør jeres bedste!
- Hvad har de dog haft med sig? - Mito, se lige der.
Den bevæger sig. Man skulle tro, den var levende.
- Yupa, hvad er det? - Jeg har hørt uheldsvangre rygter.
Et uhyre fra den gamle verden, der sov under Pejite, er vågnet.
- Et uhyre fra den gamle verden? - En kæmpekriger.
Men blev de ikke alle sammen dræbt under 'De syv dages ild'?
Er det virkelig...
Alle kæmpekrigerne skulle være blevet til sten.
Men en enkelt af dem har sovet nede i jorden i tusind år.
Nu du siger det, så ser den faktisk ret menneskelig ud.
Tolmekia er et krigerisk land i det fjerne vesten.
Den døde prinsesse bekymrer mig.
Tager l jer af resten?
Hvad sker der?
Fly fra Tolmekia. Skynd jer op på slottet!
Løb op på slottet! Skynd jer!
Far!
- Obaba, du skal gemme dig. - Jeg bliver her.
Prinsesse!
Dumme svin!
Nausicaä.
Rør jer ikke!
Ellers vil mit omu-sværd gennembore din rustning.
Det er Yupa.
l nat gjorde folk her i dalen alt for at redde jeres skib
Og i dag har vi kærligt begravet jeres døde.
Er det sådan, folk fra Tolmekia takker os?
Hvis l vil slås, må der være en grund.
l har ikke engang erklæret os krig.
Nausicaä... slap af.
Slås du nu, vil alle være fortabte.
Vi må overleve og håbe på en chance.
Din lille...
- Læg den, Kurotowa. - Jamen...
Sikke noget. Hun slog alle ihjel.
Dine bebrejdelser stinker.
Er du Yupa, som er kendt for sine suveræne evner med et sværd?
Vi kommer ikke for at dræbe, men for at tale.
Læg sværdene.
Prinsessen!
Prinsesse...
Nu vil Hendes Majestæt Kushana, Tolmekias hærfører, tale.
Vi er kommet for at samle grænselandene...
- og bringe fred til området.
l lever på randen af udryddelse lige op til Giftsumpen.
l skal anerkende vores styre og deltage i vores projekt.
Vi vil brænde og udslette Giftsumpen.
Men det kan man da ikke...
Vi har vakt de mirakuløse kræfter, der før tillod menneskene at regere.
De, der overgiver sig...
- vil kunne leve et liv uden angst for Giftsumpen og insekterne.
Vent lige et øjeblik.
l må ikke ødelægge Giftsumpen.
- Sikke en gammel heks. Fjern hende. - Lad hende tale.
Siden Giftsumpen blev til for tusind år siden...
- har menneskene forsøgt at brænde den mange gange.
Og hver gang er store flokke af rasende omuer...
- strømmet ind over landet som en flodbølge.
De har ødelagt nationer og opslugt byer...
- og de har raset, indtil de er døde af sult.
Og så slog sporerne rod i deres rådnende lig...
- og lod vores udstrakte jord opsluge af en giftig sump.
- Rør ikke ved Giftsumpen. - Hold mund med det sludder!
Hvad vil du gøre? Vil du også dræbe mig?
- Din gamle... - Bare slå mig ihjel!
Det er let at myrde en blind, gammel kone. Ligesom du slog Jihl ihjel.
- Jihl! - Hvad har l gjort?!
- Hvor grusomt. - Han var hjælpeløs!
Bring dem til tavshed. Vis ingen nåde.
Vent, alle sammen. Hør på mig.
Vi ønsker ikke flere døde nu... vel?
Prinsesse.
Også dig, Obaba. Vi må overgive os til disse mennesker.
Træd speederen i bund!
- Bare lidt endnu! - Hiv til!
- Få så lidt fart på! - Af sted!
- Det er en vidunderlig dal. - Jeg er imod det her.
Vores ordre lyder på at hente kæmpekrigeren hjem.
Umuligt. Vores største skib brød sammen under dens vægt.
- Men at grundlægge et kongedømme... - Hvorfor ikke det?
Skal fjolserne her have ham som deres legetøj?
Måske ikke, men jeg er blot en simpel soldat og bestemmer intet.
Du er en snu ræv.
Jeg vender tilbage til Pejite. Du vækker kæmpekrigeren til live her.
- Kan det der kampfly bruges? - Ja, vi fandt det her.
Så fat det dog! Her er ikke tale om en forhandling.
- Skal prinsessen til Pejite? - Og fem gidsler, kampflyet og mad?
l vælger selv gidslerne. Gør jer klar til i morgen tidlig.
- Tak, fordi l tager med. - De stjæler alt, hvad vi har.
Jeg sniger mig væk, men vender tilbage i det skjulte.
Vi kan ikke lade dette monster genopstå.
Nausicaä.
Teto, hvor er din ejer henne?
Nausicaä, hvad er det her?
- Er det ikke planter fra Giftsumpen? - Jeg har dyrket sporerne her.
- Bare rolig, de udsender ikke gift. - Gør de ikke?
Du har ret i, at luften er helt ren.
Og hvorfor blomstrer de giftige planter?
Slottets vindmøller trækker vand op fra den dybe undergrund.
Sandet kommer fra den samme brønd.
Med rent vand og jord er planterne fra Giftsumpen slet ikke giftige.
Det, der er forurenet, er jorden. Også jorden i vores dal.
Hvorfor? Hvem har ødelagt jorden på en måde?
Har du gjort det helt alene?
Ja, jeg ville så gerne gøre far og de andre raske igen.
Men nu lukker jeg ned.
Jeg har allerede slukket for vandet, og snart vil planterne visne.
- Nausicaä. - Jeg er bange for mig selv.
Jeg ved ikke, hvad min vrede kan få mig til at gøre.
Jeg vil jo ikke slå ihjel.
Prinsesse!
- Dem har vi samlet. - Det er chiko-nødder.
- De er til dig, prinsesse. - Ja?
Så mange. Sikke et stort arbejde.
Tusind tak. Jeg vil spise dem med omtanke.
- Det er uretfærdigt. - Afgang!
Nu må l ikke græde.
- Jeg kommer snart hjem igen. - Er det rigtigt?
- Har jeg nogensinde løjet for jer? - Nej.
- Har jeg ret? - Ja, det har du.
Skynd jer nu væk.
Husk det nu!
Pas godt på prinsessen!
- Er vi ikke snart i Pejite? - Jeg får ondt i ryggen af at sidde.
Hvad er det for en bundt tabere, prinsessen har valgt?
Er det ikke underligt, at vi flyver så tæt på hinanden?
Man skulle tro, at de er bange for at blive angrebet.
Giften er nede under skyerne.
Sid stille.
Et kampfly!
Fjendtlig beskydning. Skib nummer to er ramt.
- Det var jo det, jeg sagde. - For vildt!
- Forsvarsformation! - Det er et Pejite-kampfly!
- Fandens! De fik skib nummer tre! - Hvad laver korvetten?
- lntet signal fra skib nummer tre. - Deres skibe smuldrer.
Han ramte halepartiet!
Tovet til prammen knækkede!
Teto, skynd dig!
Vi er fortabte. Skibet her går også ned.
Prinsesse!
Hold op! Slå ikke flere ihjel!
Hold op!
Prinsesse!
- Skynd dig, Mito! - Prinsesse, vi er færdige!
- Måske kan jeg flyve det. - Hvad gør du?!
- Mito, skynd dig! - Javel!
Start motoren. Åben porten!
Kom!
Skynd dig!
- Skynd dig ind! Er du klar, Mito? - Nogenlunde!
- Fuld fart, når vi starter! - Javel!
Klar... start!
Tag masker på! Vi skal ned under skyerne og finde prammen.
Du er stadig varm. Du må ikke dø, Teto.
Hvad er det for en verden? Jeg har aldrig oplevet giften så tæt.
Til højre for halen. Lige under dig.
Den flyver endnu.
Du har ret. Den er lige der!
- Der er prinsessen! - Hold ud, jeg smider et tov ud.
Krogen er i stykker. Det kan ikke lade sig gøre.
- Jeg vil ikke styrte! - Vi bliver nødt til at springe ud.
Slap af. Smid lasten ud!
- Pas på dig selv, prinsesse! - Smid så jeres last ud!
Sluk motoren. Den larmer for meget.
Hvad er det, du gør, prinsesse?
- Prinsesse, tag din maske på! - Tag maske på!
Jeg skal nok redde jer. Smid nu lasten ud.
- Vi gør, hvad du siger. - Bare tag masken på!
- Prinsessen smilede. - Lad os smide lasten ud!
- Prinsesse, vi falder ned. - Tænd motoren! Jeg indåndede gift.
- Skynd jer, skynd jer! - Hurtigt.
- Prinsesse! - Er alle uskadte?
Stå stille!
Er det dig?
- Tak, fordi du reddede mig. - Hvorfor gjorde du det?
Du er et fjols. Troede du virkelig, jeg ville være taknemmelig?
Du kender intet til Giftsumpen.
Det her er ikke menneskenes verden. En pistol hjælper dig ikke.
Skibene er faldet ned i skoven, og insekterne er rasende. Kig op.
Yanmaerne er skovens vagtmænd. De tilkalder de andre insekter.
Vi må skynde os væk. Kast et tov over.
Mito, reparer krogen!
- Stå stille. Jeg giver ordrer her! - Hvad er du bange for?
- Du ligner et skræmt ræve-egern. - Hvad?
Vær ikke bange. Jeg vil bare hjælpe dig hjem til dit eget land.
Din lille...
Pas på...
De er her.
Gør dem ikke vrede.
- Det her er en omu-rede. - Vi er omringet!
De undersøger, hvem vi er.
Omuer, undskyld, at vi kommer dumpende ned i jeres rede.
Vi er ikke jeres fjender.
Prinsesse!
Han er stadig i live. Vent, omuer!
- Hvad sker der nu? - Deres øjne er knaldrøde!
Prinsesse, hvad vil du gøre?
Flyv op og vente på mig. Er jeg der ikke om en time, så flyv hjem.
- Men... - Prinsesse!
Så er hun væk!
Giv mig den.
Nå, kære venner, lad os gøre, som prinsessen sagde.
Prinsesse...
Åh nej!
- Hvem er du? - Du tænker kun på at dræbe!
Mine knaldperler og insektfløjten dur ikke her.
Kviksand!
Åh nej!
- Der er gået to timer. - Og insekterne strømmer til.
- Prinsesse! - Prinsesse!
Nausicaä... Nausicaä!
Kom her!
Far!
Mor er her også.
Nej, jeg vil ikke derhen.
Bliv væk!
Her er ikke noget. lngenting!
Bliv derinde.
- Det er en baby-omu. - lnsekterne udnytter hende.
- Kom med den, Nausicaä. - Nej, den har ikke gjort noget.
lnsekter og mennesker kan ikke leve i den samme verden.
Du må ikke slå den ihjel!
Du må ikke.
Teto...
Sikke et mærkeligt sted.
Endelig fandt jeg den. Hvordan har du det?
- Hvor er vi henne? - Først må jeg takke dig.
Jeg er Asbel af Pejite. Tak, fordi du reddede mig.
Jeg er Nausicaä fra Vindenes Dal.
- Hvor er vi henne? - Jeg forstår godt, du er forbavset.
- Vi er nede under Giftsumpen. - Under Giftsumpen?
Vi faldt ned deroppefra sammen med sandet.
- Vi har ikke maske på. - Nej, luften er ren hernede.
Jeg blev også overrasket. Tænk, at der findes sådan et sted.
Hvad er der?
Nausicaä, gå ikke for langt væk.
Sikke et fantastisk træ.
Selvom det er dødt, flyder vandet stadig igennem det.
Det er ligesom sandet på bunden af vores brønd.
Sandkorn fra den forstenede skov drysser ned oppefra.
Nausicaä...
Græder du?
Ja, af glæde.
Rastel var min tvillingesøster. Jeg burde have været hos hende.
Undskyld, at jeg først har sagt det nu.
Tænk, hvis jeg havde dræbt hende, der tog sig af min søster.
- Glem det. - Så de er i Vindenes Dal.
- Det var da en underlig nød. - Chiko-nødder er fulde af næring.
Godt smager de ikke, men jeg kunne spise en hel støvlefuld.
Hvorfor Giftsumpen blev til? Du gør dig underlige tanker.
Træerne i Giftsumpen blev til for at rense menneskenes forurening.
De suger giften op fra jorden, renser den, dør og bliver til sand.
Det er sådan, disse underjordiske huler er blevet til.
lnsekterne beskytter skoven.
Så er vi jo fortabte.
Vi kan ikke bekæmpe både gift og insekter i flere tusind år fremover.
Vi må sørge for, det ikke spreder sig over hele jorden.
Du lyder ligesom Kushana.
Nej, vi ville aldrig lade kæmpekrigeren gå i krig for os.
- Det finder du ud af i morgen. - Lad os nu sove.
Vi skal flyve langt i morgen.
- Alt vel! - Godt.
- Går det efter planen? - Overkroppen er ved at tage form.
Du er det mest nuttede monster, jeg længe har set.
Du giver en fattig soldat lyst til at kæmpe igen.
Den smiler.
Du skulle have sovet under jorden i al evighed.
Stabsofficer! Hendes majestæt blev angrebet af Pejite.
- Alle gik ned. - Hvad med Hendes Majestæt?
Hendes skib sprang i luften.
Stabsofficer!
Folk ved ingenting, vel? l bliver her og fortsætter arbejdet.
Javel!
Endelig er jeg usle soldat en lille smule heldig...
- eller også er det en fælde for at ødelægge mig.
- Mito og de andre er kommet tilbage. - De venter på dig ved Syresøen.
- Desværre har vi ikke hende med. - Det er godt, l er tilbage.
Får jeg så lov til at gå?
Vil du da sænke kæmpekrigeren ned i Syresøen og drage hjem?
Vi kunne slås mod dine få soldater, men vi vil ikke at spilde flere liv.
Hverken ild eller vand bider på den. Det er kun et spørgsmål om tid nu.
Kan l ikke se, at vi ikke kan vende om nu?
Jeg angreb, fordi jeg var bange for, at Pejite ville høste dens kræfter.
Når det bliver kendt, at den er her, vil alle lande sende deres hære ud.
l har kun én valgmulighed.
Væk den til live, bekæmp de andre og lær at leve sammen med den.
Se her.
- Var det insekterne? - Min mand vil se det, der er værre.
Hvorfor ikke brænde sumpen af, dræbe insekterne og genoprette verden?
l kan stjæle kæmpekrigeren fra os, ligesom vi stjal den fra Pejite.
Vi vil ikke vække kæmpekrigeren til live.
- Hjælp! - Kodeord?
- Jeg har travlt. - Vind...
Dal! Der er flere sporer!
- Hvad siger du? - De spreder gift over hele dalen.
Kom med dem! Kom nu!
- Skynd jer, ellers går dalen til. - Giv os vores redskaber!
Redskaberne kan bruges som våben.
Vi bliver nødt til det. Bare behold geværerne.
- Jeg tager af sted i korvetten. - Få alle soldater i Pejite hertil.
Det var da en værre redelighed.
- Hurtigt! - Skynd jer!
- Find nu prinsessen! - Pas på dalen, til vi er tilbage.
Lad os skynde os tilbage.
- Det går ikke. Sporerne er overalt. - Det her er også ramt.
- Flyt jer! - Hvad laver l?
- De er også her. - Obaba...
Der er ikke andet at gøre end at brænde skoven nu.
Hvis vi tøver, bliver dalen også opslugt af Giftsumpen.
- Er der slet intet, vi kan gøre? - Skoven har beskyttet os i 300 år.
Bare de aldrig var kommet.
Det her er helt ude af kontrol. Lad os hjælpe dem.
Synes du det? Jeg synes nu, det ser ud, som det plejer.
Der er ingen insekter.
- Hvorfor banker mit hjerte sådan? - Vi er der snart.
Mine venner er ovre på den anden side af bjerget.
Der ser underligt ud. Hvad er det for en dis?
Asbel, tag masken på!
lnsekter... og de er døde.
- Jeg flyver til Pejite. - Pas på. Tolmekianerne må være der.
- Selv omuerne er døde. - De angreb den store kuppel.
Pejite er udslettet. De udslettede tolmekianerne, men det her...
Udslettede? Hvad mener du med det, Asbel?
- Det er en brig. - Det er mine venner. De lander.
Asbel, du er i live.
Hvad har l gjort? Det er uopretteligt.
Hvis Giftsumpen opsluger vores by, sætter vi bare ild til.
- Men kæmpekrigeren er her ikke. - Nej, han er i Vindenes Dal.
- Hvorfra ved du det? - Vi har ikke spildt tiden.
Vi er i fase 2. l nat udsletter vi alle tolmekianere i Vindenes Dal.
- Hvad siger du? - Udslette? Hvad vil l gøre?
- Asbel, hvem er hun? - Det er Nausicaä fra Vindenes Dal.
- Jeg skylder hende mit liv. - Vindenes Dal?
Sig, hvad der skal ske.
Asbel, du ved det. Fortæl mig det.
De vil fremprovokere et insekt-angreb.
Så det var jer, der fik insekterne til at angribe Pejite?
Hvor grusomt.
Vi skal have fat i kæmpekrigeren, før de vækker ham til live.
- Det er for at beskytte verden. - Og derfor vil l dræbe mit folk?
Lad være! Vil du ikke nok lade være?
- Det er for sent. - lngen kan standse dem nu.
Tolmekianerne har dræbt næsten hele vort folk.
Der er ingen anden udvej nu.
Stands hende!
Slip mig! Lad mig flyve.
Det er slemt nu...
- men kæmpekrigeren kan rense Giftsumpen og redde verden.
l er ligesom tolmekianerne.
- Nej, de ødelægger bare! - l drikker også vand fra brøndene.
Hvem tror du renser vandet? Og de søer og floder...
- som menneskene har forurenet. Det gør træerne i Giftsumpen.
Og den skov vil l ødelægge. Hvorfor gravede l kæmpekrigeren op?
Vi havde intet valg. Skulle vi bare adlyde tolmekianerne?
Nej, slet ikke. Asbel, fortæl det.
Fortæl, hvorfor Giftsumpen findes og om insekterne, der beskytter den.
- Hvad gør du? - Bliv stående.
- Lad hende tage af sted. - Hold nu op, Asbel.
Jeg mener det! Slip hende! Nausicaä, advar de andre!
Asbel! Slip mig!
Fjolser.
- Vi kan ikke standse kampen nu. - Han bad os passe på dalen.
Hvad venter l på? Tag kampvognene og red vores mænd.
- De har nedlagt alle nu. - Kommer de herop?
- Det ved jeg ikke. Alle samler sig. - Hvad er det med den skov?
Det var det samme med Pejite. Hvad?
De har taget vores kampvogn.
- Skynd dig nu! - Slap af!
De kommer!
Fremad!
- Skynd dig nu. - Mon det er den her?
Den kører. Hvor skal vi hen?
Kør fremad. Fremad!
Jeg prøver.
Skynd jer. Mobiliser alle kampvogne.
Hun lever. Og jeg som troede... Deres Majestæt!
Vi holder stillingen her. Før alle ned til Syresøen.
Javel!
Det er bare, indtil prinsessen kommer med kampflyet.
Skynd jer!
- Så hjælp dog til! - Jeg har ondt i ryggen.
Kampvognene kommer.
- Skynd dig! - Ja, ja!
- Er du sikker? - Ja, en brig fra Pejite. Bag skyen.
Pas på, hun er meget vred.
Skynd dig.
Nausicaä, vi vil hjælpe dig ud herfra.
Skynd dig at advare dalen. Måske kan du nå det.
Vi har forberedt det hele.
- Asbel har fortalt mig alt. - Jeg bliver her. Tag den her på.
- Hvem er du? - Rastels mor.
- Mor. - Du må virkelig undskylde.
- Alt, hvad vi har gjort er forkert. - Skynd jer.
- Hvad med hende? - Hun skal nok klare sig.
- Pas godt på dig selv. - Vi har behandlet dig dårligt.
Nausicaä, kom her. Skynd dig!
Tusind tak, alle sammen.
Undskyld, der gik så lang tid.
- Kan du flyve herfra? - Jeg prøver.
En korvet.
Pas på! Flyv ind i skyerne!
Hold op med at skyde.
ldioter! Derinde blæser og lyner det!
Det går ikke! Jeg mister kontrollen.
- Skibet splittes ad. - Vi flyver ud og kæmper!
De ventede på os.
- Hvad vil de? - De vil tvinge os ned i skyerne.
Nu er de her. Du bliver nødt til at flyve nu!
Nej, jeg bliver her. Jeg kan ikke svigte alle de andre.
Kun du kan redde dalens folk. Gør det for vores skyld.
Skibet er vores. Vi tager ikke fanger. Dræb dem.
- Flyv, Nausicaä! - Asbel!
- Prinsesse! - Mito!
- Mito... Yupa! - Prinsesse!
Skynd jer. Alle i skibet...
Jeg kaster tovet ud nu! Yupa, det røde håndtag!
Det er sidste forhindring. Skynd jer!
Døren er ved at give efter.
De kan bare komme. Så skal vi vise dem, hvad stolthed er.
Hvad sker der? En fugl?
Et skib! Fra Vindenes Dal!
Dumme svin!
Det er Yupa! Nu kan l vinde hæder!
Overgiv jer. Korvetten kommer ikke tilbage.
Han er stærk!
Prinsesse, du er gal! Motoren bryder sammen.
Vi skal bare nå hen til dalen. Sæt farten op!
Kære Gud... Vindenes Gud, beskyt mit folk.
- De rører sig ikke. - De venter på hende.
- Hende? - Hun skal komme med et kampfly.
Det ville ikke være så godt. Lad os angribe nu.
Ved du, hvad det er for et skib?
Det stammer fra før den store krig. Det kunne flyve op til stjernerne.
Vores våben bider ikke på det, men vi kan begrave det...
Jeg foretrækker at vente. Hvis hun vender tilbage fra Giftsumpen...
- kunne jeg godt tænke mig at tale med hende.
Hvad så? Har l besluttet jer? Hvis l hjælper, slipper vi jer fri.
Eller vil l hellere ende ligesom dem fra Pejite?
Du er også prinsesse, men du er slet ikke som vores prinsesse.
Se, mine hænder. Jeg har samme sygdom som kong Jihl.
Om et halvt år vil de være hårde som sten.
Men prinsessen sagde, at hun godt kunne lide mine hænder.
Hun sagde, det var en hårdt arbejdende mands smukke hænder.
Vil l leve med Giftsumpen, selvom om dens gift ødelægger jer?
Du vil bruge ild, og det gør vi også en lille smule.
For megen ild og intet kan gro.
På en dag forvandler det skoven til aske.
Vand og vind har næret skoven i over 100 år.
- Vi foretrækker vand og vind. - Prinsessen vil græde over skoven.
- Stabsofficer, vi afventer en ordre. - Knyt bylden.
Jeg ved ikke, hvad der er sket, men hun er blevet så sød.
Kurotowa, slip dem fri!
- Vil du vente? - Giv soldaterne mad.
Vi angriber om en time.
Mad... det har jeg trængt til længe.
- Der kommer nogen. - Det er Goru og de andre.
- Hvad er der? - Det blæser ikke mere.
lngen vind... Du har ret, vinden har lagt sig.
- Obaba, hvad er der? - Obaba!
Er der nogen, der vil føre mig udenfor?
Jeg har aldrig før oplevet, at det ikke blæste.
Obaba, mine ører gør ondt.
Luften .. luften er fuld af vrede.
- Vi er tæt på. - Der er tre minutter til Syresøen.
Sæt farten ned, vi går ned under skyerne nu!
- Hvad er det for et lys? - Det er omuer.
Giftsumpen breder sig. De er på vej mod Vindenes Dal.
Hvad har gjort dem så vrede?
Der er noget, der gør dem vrede.
- Mito, flyv mod Sirius. - Javel!
Der! Mito, en lysbombe!
Klar... fyr!
Hvad er det?
Hvor grusomt. De driver flokken frem med en baby-omu.
- Jeg skyder dem ned! - Det må du ikke.
Skyd ikke. Hold op, Mito!
Hvorfor ikke?
- Hvis den dør, holder det aldrig op. - Hvad så? De ødelægger dalen.
Rolig, Mito. Jeg vil prøve at give omuerne babyen tilbage.
- Hvad laver du, prinsesse? - Advar de andre.
Prinsesse! Du har ingen våben.
- Det er ikke vores. - Afstand?
- 600 km. På den anden side af søen. - Er det et kampfly?
Højst sandsynligt.
Det er nødraketter. Så det er altså et kampfly.
- Der er gået en time nu. - Skal vi ikke vente?
Vi undgår ikke blodsudgydelse.
lnfanteri frem!
- Gå hellere ind. - Jeg bliver her.
Et kampfly!
Fyr!
Skyd ikke! Hold så op!
- Prinsesse! - lndstil skydningen!
Deres Majestæt!
- Hvor er pigebarnet? - Prinsessen...
Hun er her ikke. Omuerne er på vej.
- Hvad? - Prinsessen prøver at standse dem.
Der er ikke tid til at føre krig nu. Flygt højt op, alle sammen!
Obaba, jeg kan se et rødt lys.
Det spreder sig. Det kommer herhen!
Hold godt fast i mig.
lngen vil kunne stoppe dem nu.
lkke gå i panik! Der er stadig tid nok.
Mito, hvis jeg skal dø, vil jeg gerne dø i dalen.
Giv ikke op. Prinsessen kæmper for os.
Hold dem stangen, så længe l kan. Jeg er straks tilbage.
Deres Majestæt, det er for tidligt!
Hvis ikke nu, hvornår så? Af sted!
Skyd ikke. Hør dog på mig!
- Hun flyver som en fugl. - Hun er ikke vores fjende.
- Hun vil sige noget. - Så er hun også en fjende.
Vi må snart smide dyret, ellers bliver det farligt for os.
Hun kommer... Vent, til hun er tæt på, før du skyder.
- Skyd! - Nej!
- Rastel! - Væk!
Omu...
Vær ikke vred. Vær ikke bange. Jeg er ikke din fjende.
Undskyld... Jeg ved godt, at det er utilgiveligt.
Det er alt for grusomt.
Du må ikke bevæge dig. Så forbløder du.
Vær sød at ligge stille.
- Åh nej! De har set os. - De kommer.
Stop... du er såret! Vandet er giftigt!
Søde du...
Hvor er du sød. Jeg klarer mig. De andre kommer og henter dig nu.
De vender om!
Omuer, l skal ikke den vej! Det er vejen til dalen!
De glemmer alt i deres vrede. Jeg må berolige dem.
Fjolser! De tiltrækker dem ved at skyde.
- Det var tæt på. - Vi må væk. Tjek lige motoren.
Nej, lad være. Lad os tale om det.
Flyv os derhen. Babyen skal tilbage til flokken.
Det nytter ikke noget. De er ikke til at standse.
Så smid os ned foran flokken. Flyv os derhen!
Men så dør du.
- Obaba, skal vi dø nu? - Vi må acceptere vores skæbne.
- lngen reaktion. - Lad os trække os.
Fjols! Hvor vil du flygte hen?
l må ikke flygte!
Vi skal vente på Hendes Majestæt. Når hun... Hun kommer.
- På dem! Kom så! Kom så! - Kæmpekrigeren.
Den rådner. Det er for tidligt.
Brænd dem!
Hvad nu? Nedstammer du ikke fra Jordens ondeste slægt?
Utroligt! lkke underligt, at Jorden brændte op dengang.
Prinsesse Kushana! Hurra, hurra!
Udryd dem! Kom så, dit dumme monster?
Vi er fortabte!
- Kæmpekrigeren er død. - Det er også det bedste.
Omuernes vrede er selve Jordens vrede.
Livet er intet værd, hvis man er afhængig af et uhyre.
- Der er prinsessen! - Prinsessen.
Hvad laver hun der? Det er farligt.
Omuerne skifter farve.
Vreden er væk...
De er standset. Omuerne er standset.
Der er prinsessen!
Prinsessen er død.
Hun dulmede deres vrede med sit eget liv.
Hun forsvarede vores dal.
Se der...
Hvad er det?
Teto.
Det var godt. Omuer, tak skal l have.
Mange tak.
Det er et mirakel!
Så meget kærlighed og omsorg.
Omuerne har åbnet deres hjerter.
Piger, vær mine øjne. Fortæl.
Prinsessen har en mærkelig blå kjole på.
Det ser ud, som om hun går gennem en gylden eng.
"Han vil komme klædt i blåt...
- og lande på en gylden eng."
- Obaba! - Den gamle legende var sand.
Se der!
- Svæveflyveren. - Det er begyndt at blæse igen.
Prinsesse!
Danske tekster: Mette Holm Dansk Video Tekst