God dag. Jag hoppas att allt är väl.
Vem kan elektronvågornas funktion i kryptonitens kovalenta bindningar?
Ursäkta . . .
- Leah. - Kubikroten av våglängden . . .
- Var hälsade. - Var hälsad.
Hej, Kara.
Så vackert det är!
- Vad ska det bli, Zaltar? - Ett träd, tror jag.
- Ett träd . . . Vad är det? - Något ljuvligt, som växer på Jorden.
Jorden? Dit min kusin åkte?
En dag kanske även jag beger mig dit.
Det tror jag inte på. Hur?
l den där! Den vägen!
Du skulle inte överleva trycket.
- Jo, i den. Vips, är jag väck. - Du skulle aldrig lämna oss.
- Du lämnar aldrig Argo City. - Det är nästan för bra här.
Jag kanske provar Saturnus istället. Ja, kanske det.
Ligger Saturnus längre bort än jorden?
Läste du inte sexdimensionell geometri?
- Får ni inte lära er nåt längre? - Jovisst. Jag kan ekvationer.
- Jag ser dem inte framför mig, bara. - Konstnärer har svårt för matematik.
Använd din fantasi, bara.
Saturnus och Jorden finns i yttre rymden. Vi är i inre rymden.
Vår stad har två stora kraftkällor. Det här är en av dem. Titta.
En omegahedron.
- Gav väktarna dig den? - lnte direkt. Jag lånade den.
- Du stal den! Men Zaltar . . . - Jag lånade den till i eftermiddag.
- För inspirationens skull. - lnspiration . . .
Men jag får nog aldrig se ett levande träd.
Varför då? En omegahedron kan skapa liv.
Nej, mitt barn. Bara en illusion av liv.
En skugga av det verkliga är allt vi kan hoppas på här.
Kara!
- Jag har letat efter dig. - Förlåt, mor.
- Zaltar? - Alura! Vi skapar mirakel.
Håll här, Kara, och tryck hårt.
Bra. Försök nu.
Låt fantasin flöda och gör ett försök.
Min make säger att du pratar om att lämna Argo City. Vart ska du?
Det vet jag inte än. Men jag ska åka.
Ni har ett liv här. Ni har varandra och Kara.
Du grundade ju den här staden. Den är din.
Så långt ögat ser, ända till höljet . . . Men vad finns bortom det?
Jag kan inte stanna i Argo City. Jag har massor av idéer.
Min fantasi går inte att kontrollera.
Frågar du mig, så börjar du bli lite tjatig-
- med alla dessa luftiga, glittriga saker.
Precis. Därför åker jag till Venus.
Venus? När då?
lmorgon eller i övermorgon.
Har du tänkt över det? Det låter inte vettigt.
Jag har grubblat länge och väl. Jag har bestämt mig.
Kara! Kraftkällan!
Zaltar! Rädda mig! Hjälp!
Nej!
- Kara! - Zaltar!
Hjälp! Nej!
- Du tog omegahedronen. - Fel, jag tappade bort den.
- Det var jag. - Det spelar ingen roll.
- Staden klarar sig inte utan den. - Det mörknar och luften blir tunn.
Jag vet. Jag beger mig ut i rymden och hämtar den.
Omöjligt. Lngen kan lämna Argo City. Det vet du.
Du har förstört vårt universum i en barnslig lek.
Jag tror att det går.
Via binärbanan . . . l farkosten.
Ynkrygg! Du väljer omedelbar undergång-
- och vi andra får stanna i vår älskade stad . . .
Kara!
Nej, Kara!
- Din dåre. - Hon blir dödad.
Nej då. Hon är trygg i binärbanan, in i en annan dimension.
Gravitationell strålning.
En väg mellan inre och yttre rymden.
- Då blir hon aldrig mer sig själv. - Hon överlever, åtminstone.
Och mitt öde är förseglat. Jag tappade bort omegahedronen.
Jag måste sändas till Fantomzonen. Ert lidande blir kort. Men mitt . . .
. . .blir oändligt.
Mer champagne, kära Selena?
Vad tänker du på?
En sån vacker värld.
Jag längtar tills den är min.
Du kan bara härska över världen om du blir osynlig, raring.
Osynlig?
- Du kan inte göra mig osynlig. - Visst kan jag det.
Ta fem svarta bönor och en död mans huvud.
Lägg en böna i hans mun, två på hans ögon . . .
Det räcker, Nigel.
Det fungerar. Du kan göra vadsomhelst.
Hur länge har vi varit tillsammans?
l flera månader.
Varför känns det som år, då?
Du är så otålig. Du vill ha allt igår.
Det tar hela livet att lära känna svartkonstens urgamla hemligheter.
Milda . . .makter.
Jag undrar . . .
Ge denna kvinna odödlighet
Hon ska dela Solens oändliga liv
Döden skall ej längre hota henne
Denna värld Skall bevara henne för evigt
Vad är det? Vad är det som händer?
Jag växte just ur dig, Nigel. Det är sånt som händer.
Du kan inte behandla mig såhär.
Utan mig hade du fortfarande spått i teblad vid Lake Tahoe.
och Amsterdam. Det är TWA. Det är enkelt att flyga.
Du kan inte köra ifrån mig. Jag har nycklarna.
Presidenten bekräftar att Stålmannen är på fredsuppdrag i en galax-
- som antas ligga hundratals miljarder ljusår bort.
Bianca! Jag är hemma.
- Bianca! - Vad är det?
Kom hit.
Jag har en överraskning åt dig.
Varmvattnet är avstängt igen. Jag ska döda nån på vattenverket.
Enda sättet att betala räkningarna är att starta ett eget häxmöte.
Det behövs inte längre.
Jag läste Häxans guide till himmel och helvete.
Startar man ett eget häxmöte, är minsta inträdesavgift fem dollar.
- Småpengar. - Bättre än ingenting.
- Vad är det i skrinet? Var är Nigel? - Nigel är historia.
- Varför? - Vattenverket är historia.
Billånet är historia. Amorteringarna är historia.
- Och fastighetsskatten? - Historia.
Jag har äntligen världen i min hand.
Det här gillar jag.
- Hej. - "Hej", säger hon.
- Hej, sötnos. - Hej.
Kan ni berätta var jag är?
Vad kallas stället, Eddie? Kärleksstigen, va?
Just det, Billy. Kärleksstigen.
Nej, jag menade ljusen därborta. Vad kallas de?
Kolla utsikten härifrån, Eduardo.
Sluta.
Är du Stålmannens bästa vän?
Nej, jag är hans kusin. Jag letar efter omegahedronen.
Det är Argo Citys kraftkälla. Jag bor där.
Det menar du inte!
Eddie och jag är också ute på hemligt uppdrag.
Vi är på jakt efter lite kul. Och du har vunnit högsta vinsten.
Oj, hon tränar tydligen.
- Varför gör ni såhär? - Vi bara är såna.
Så borde du inte ha gjort, gullet.
Kom igen.
Jag förstår.
Du vill verkligen leka, eller hur?
Kom igen . . .
Eddie . . .
Vi ska nog hålla tyst om det här. Vad tror du?
Hur mår du?
Här kommer mer ammunition!
Vem har sagt det? Det finns ingen . . .
Säg det till din fru.
Låt mig se det mystiska klotet. Jag kanske kan sprida lite ljus.
- Jag hatar ljus. - Är det elektriskt? Bränns det?
- Var är det? - l säkerhet.
Gå och umgås. Lämna mig ifred.
Umgås? Med de här? Du är galen. Eländiga kräk.
Det är mitt fotfolk, Nigel. Mörkrets armé.
Jag siktar på världsherravälde.
Jag såg nåt som borde oroa dig om din plan är allvarligt menad.
Min hemlighet var blå och röd och kunde flyga.
Jag har också en hemlighet.
Jag har fått kraften. Försök att förstå det.
- Jaså, nu ligger de illa till? - Det kan du skriva upp.
Jag har sett mer imponerande saker i mina där-
- än en mänsklig tändare, damen.
Till exempel:
Vad är det?
Alltför högtflygande planer. Ta dig i akt.
Det var visst en öm tå?
- Hej. - Hej.
"Den röda paddan i törnena är full av trolldom. "
"Den har ett litet ben . . . "
"Ett litet ben, som kan väcka ett starkt begär. "
- Jag vill bli rik och berömd. - Håll dig till mig, då.
Mitt öde är att underhålla massorna.
Det här var mumsigt.
Vi går nån annanstans och dansar kind mot kind.
Sluta, Selena. Det är orättvist. Ge dig på mig istället.
- Tack. Vad hände? - Äsch, inget särskilt.
Ut ur mitt hus, Nigel.
Och kom inte krypande tillbaka.
Jag varnar dig, Selena. Var inte så kortsynt.
God morgon.
- Den ligger nog nära eken, Lucy. - Jag hittade den.
Vad håller du på med? Du skulle hämta bollen!
Lägg på ett kol. Alla väntar!
- Det är din tur. - Sätt fart!
- Nu spelar vi. - Varsågod, slagman.
Kan du kasta tillbaka bollen?
- Var har du varit? - Hos rektorn. Han är sig lik.
En ny, äcklig elev. Var får de tag i allt drägg?
Låt dem inte komma åt dig, Danvers.
Trettio där. Terminen har nyss börjat. Och . . .
- God dag. Jag . . . - . . .knackade inte!
Lär vi er inget?
Djuren i djungeln knackar inte, men det gör Midvale-flickor.
Vart ska du? Kom tillbaka?
Kom in.
- Jag glömde. Jag är inte van . . . - Vänta lite. Vänta ett ögonblick.
- Jag har väl aldrig sett dig förr? - Nej, sir. Jag är ny här.
Ja, eftersom jag aldrig sett dig förr.
Men vem i hela friden är du?
Jag heter Lee. Linda Lee.
- Var är ditt rekommendationsbrev? - Brev . . .?
- Jag måste tala med rektorn. - Jag är upptagen.
Det är även alla era monster till elever.
De har spikat igen mina skrivbordslådor.
Jag har aldrig sett maken! Kom, Danvers.
Han ska inte få komma åt mig den här terminen.
Jag ska vara stark. Jag ska vara en klippa.
Hur var namnet nu igen? Javisst ja, Linda Lee.
Min kusin skrev ett brev.
Det ligger nog under K, som i Kent. l ert arkiv.
Kent? Kent?
Det känner jag inte alls igen. lnte ens . . .
Här har vi det ju.
"Jag skriver angående en mycket speciell ung dam. "
Föräldralös? Räkna inte med nån särbehandling.
Nej, sir.
Vi är alla ensamma på denna usla lilla planet.
Jag vet.
Eftersom dina betyg är försvunna, får du börja från botten.
Du ska läsa engelska, latin, matte, biologi, data . . .
. . .och kemi. Lättja är djävulens påfund.
Det är en man i huset!
Öppna, Lane. Jag vet att du är där.
- Jag är inte påklädd, sir. - Som vanligt, lilla lögnerska.
Kom in. Vad väntar du på?
Nej! Jag skulle få bo själv.
Vi får inte alltid som vi vill. Besvikelser gör oss hårdhudade.
Vem vill ha hård hud?
Jag heter Linda Lee.
- Hej. - Hej.
- Lucy Lane. - Lucy Lee, det här är Linda Lane.
- Nej. Hon är Linda Lee och jag är . . . - Lucy Lane.
- Känner ni varann? - Nej, vi träffades just.
- När? - Nyss.
Men vi har känt varann i åratal.
- Jag tror inte . . . - Naturligtvis! Daily Planet.
Lindas kusin jobbar där. Och din syster . . .
Vad heter hon som alltid ringer och stör?
- Lois. - Just det.
Visa vår nya miss Lee runt, miss Lane.
Hon är föräldralös. Men låt henne inte spela på det.
- Vem är din kusin? - Clark Kent.
Du skojar . . . !
- Är Clark Kent din kusin? - Känner du honom?
Känner jag honom? Känner min syster honom? Det är frågan.
Om de jobbar ihop så känner de väl varann.
- Tja . . . - Sover jag här?
Det är din säng, men vi sover inte här.
Här är det alltid full rulle.
Alla knäppgökar skickas hit.
- När kommer resten av dina saker? - Jag har inget mer.
Har du allt i den lilla väskan?
Jag har råd att köpa mer, men jag har inte haft tillfälle sen . . .
- Känner du honom? - Stålmannen? Självklart.
Min syster har nåt ihop med honom.
Du får låna mina kläder. Ta vad du vill.
Tack. Du är verkligen snäll.
Han är speciell.
En riktig snygging.
Du ska få träffa honom om vi blir vänner.
Fokusera era ynkliga hjärnor på ett problem-
- som tog veckor att lösa innan datorn uppfanns.
Även nu tar det lång tid utan vissa algoritmer-
- vilka jag kanske avslöjar om ni kan uppföra er i två sekunder.
Kärlek, hat, kärlek, hat . . . Kärlek.
Korten säger att människor gör allt för kärleken.
De hoppar utför stup. De dränker sig som lämlar.
Så jag ska få alla att älska mig.
Omöjligt. Du är en avskyvärd person.
Använd din fantasi. Det är det magi går ut på.
SKOLBUSS
Varför kör du inte?
För att jag är kär.
Kom hit, du vackra varelse.
Han är söt.
Vad händer?
Här är en övning med stora siffror som ni ska försöka er på.
Det försöker säga mig nåt.
- Vad då? Att vi är i fara? - Hur skulle jag kunna veta det?
- Nu vet jag. - Berätta!
- Jag har funnit min prins. - Å nej . . . !
Jag skrev av hans nummer först.
Bra gjort. Nu sticker vi.
Ni har fått genomsnittliga uppgifter om kinesiska familjer.
Använd datorn och beräkna Kinas folkmängd år 2040.
Linda! Är du med?
- Ja, sir, det är jag. - Jaså? Var, om jag får fråga?
Här på Jorden, sir.
Sådan tur vi har.
Så när du stirrade på väggen istället på skärmen-
- som dina små vänner här-
- så var du strängt upptagen med att lösa denna lilla ekvation?
- Ja, sir. Jag menar . . . - Utmärkt.
Då ber jag om svaret. Lyssna noga. Miss Lee ska upplysa oss.
5 271 009 01 0.
Vi sticker, innan han tvingar dig att stanna.
- Miss Lee . . .? - Skit också.
- Ja, sir? - Har du tittat i mina papper?
Naturligtvis inte.
- Hur kunde du då veta svaret? - Jag antar att jag . . .
Det är vädret. Stormar, chockvågor och elektromagnetism . . .
Det gör folk tillfälligt smartare. Vi måste gå, sir.
- Tack. Jag måste lära mig . . . - Hur kunde du svaret?
Vet inte. Sexdimensionell geometri.
- Jag har aldrig kunnat det förr. - Ett gott råd:
Skylta inte med det, för ingen lär gilla dig. Vi ses.
Snyggt.
- Vet du att hon fällde dig med flit? - Det är klart. Hon är dum i huvudet.
Tiden är nästan ute. Nu kör vi.
Ta den du, My.
Försök sänka Lane för gott.
Kom igen, gänget.
Är ni oskadda?
- Vad hände? - Mår du bra?
- Ja. - Hur gjorde hon? Jag träffade axeln.
- Såg ni den söte killen på planen? - Ja . . . !
Den mörke med stora muskler? Han var mumsig.
- Pratade du med honom? - Jag ska. Han blir nog kvar ett tag.
Står de i duschen?
- Säkert att du vill? - Vad är det med dig, fegis?
Det ska bli härligt att höra dem skrika.
Stäng av varmvattnet och ge dem en kalldusch.
Skojar du? Mesigt!
- Du kommer att skålla dem. - Det är rätt åt dem.
Jag vill se dem lida.
Jag är genomblöt!
- Kom! - Lämna mig inte här!
- Jag hatar er! - Snyggingar!
Ni ska få!
- Vad tycks? - Det ser likadant ut. Lite trist.
Du behöver slingor och hål i öronen. Jag kan fixa det.
- Öronen . . .? - Hål. Jag tar en nål . . .
. . .som jag hettar upp och vips! Killarna blir som galna.
- För att jag har hål i mina öron? - Driver du med mig?
Ibland förstår jag mig inte på dig.
- Vart ska du i helgen? - lngenstans.
Du kan inte stanna här. Här är för deppigt.
- Rena gravkammaren. - Varför då?
Föddes du igår, eller?
Vi är lediga i tre dagar. Tre dagar . . .
Följ med mig hem, vet jag.
En kille från Metropolis ska hälsa på. Han känner nog din kusin Clark.
Han heter Jimmy Olsen. Han är visst jättetänd på mig.
Jag kan be honom ta med en kompis.
- Vad håller du på med? - lnget . . .
Jag stannar här och pluggar och kommer i ordning.
MlDVALE - SKOLAN
Vänta lite.
Linda, vi ses på Popeye's sen.
- Jag ska försöka. - Bra. Det blir kul.
Hej då. Ha så kul.
Kom nu, Lucy.
- Hur mår du, mamma? - Det har varit hemskt, mamma.
Få in hunden i bilen.
"Ta en spindel ur dess nät . . . "
" . . .och stäng in honom . . . "
" . . .mellan två nötskal. "
"Koka så nöten i olja . . . "
" . . .i vilken lite av spindelnätet har tillsatts. "
"Med en silversked hälls två droppar av oljan . . . "
" . . .i lite vatten. "
"Den som dricker vattnet ska bli kär i den första han ser-"
"-så länge spindeln är kvar i nötskalet-"
"-eller en dag har förrunnit. Vilket som än kommer först. "
En dag, vilket trams. Använd dig av det där du vet.
Jag sparar den.
Ni missar den stora tilldragelsen:
Countrygrabbar från Chicago.
Vi börjar vår timme med...
TlLL SALU
Bianca, öppna dörren.
Bianca!
Du ringde på . . .? Hallå där?
Du ringde visst på?
Visst. Hur står det till?
Jag söker en mrs Selena?
Madame Selena.
Du har hittat henne, din turknutte.
Du är visst omtyckt här. Jag ser din bil överallt.
Ja, kunderna återkommer. De gillar det jag gör.
Det är jag övertygad om.
- Vill du fukta strupen? - Ja, det skulle inte sitta fel.
Så . . .var är gräsmattan?
- Den dog. - Var? På baksidan?
Låt oss bekanta oss-
- innan vi sätter igång och pratar allvar.
Jag är rätt privat av mig.
- Jag gör mitt jobb och går hem. - Till din fru?
Nej, för ögonblicket njuter jag av att vara singel.
Skål.
- Botten upp, va? - Botten upp.
Jorden såg rätt alkalisk ut.
Jag vill ha lite växter inomhus.
Nåt som passar till hemmet.
- Är det här ett hem? - Naturligtvis är det ett hem.
Där borta är sovrummet.
Det börjar mörkna här inne.
Vilken slags planta skulle vilja växa på den här soptippen?
- Jag vet inte . . . - Skuggväxter . . .
För oss. Och de frön vi ska så tillsammans.
Ja, skål för det.
Du hade nog ihjäl honom.
Sov gott.
Och när du vaknar, drunkna då i mina ögon och bli min.
Om det är de förbaskade Jehovas vittnen igen . . .
Jag öppnar.
Jaså, är det du, Nigel. Snygg svid.
- Diskret. - Jag vill träffa Selena.
Hon är opasslig.
Vem det än är, så ska vi inget ha.
Det är Nigel, och han går inte förrän han fått prata med dig.
- Vad sjutton vill du? - Presentera ett seriöst förslag.
l den utstyrseln?
Det är en fritidsoverall. Jag har tre dagar ledigt och tänker släppa loss.
Klotet fungerar inte optimalt förrän du internaliserar dina krafter.
Lite mosaisk åkallan.
Vasa?
Det är ju det jag menar. Ni är amatörer som leker med elden.
Eftersom vi har tändstickorna.
Jag om någon känner igen en bluff. Adjö, Nigel.
- Kul att talas vid. - lnte alls.
- Förlåt min framfusighet . . . - Ett gott råd, Nigel:
Med dina hudproblem borde du sticka och gömma dig under en bro!
Det är inget fel på min hud.
Den satmaran . . . !
Vissa människor . . . !
Var är han? Var är han?
Var är han? Han kommer att älska den första han ser.
l en dag, ja. Han var för ung för dig, vet du
Nej, det vet jag inte. Var är han?
Honom känner jag igen!
- Sladden har åkt ur. - Vad då för sladd?
Det här är en spegel.
Hur kunde vi se honom i den, då?
Det var magi, för sjutton. Kraften!
Gör det igen.
Jag kan inte. Jag vet inte hur jag gjorde.
Ta ut den där saken ur skrinet.
Den kanske är mer kraftfull utanför skrinet.
- Var är det? - Under mattan, där du lade det.
Det sitter fast.
Det är inte min dag idag.
- Hur kan det sitta fast? - Det växer.
Hur kan det växa? Det är gjort av bly.
Synd att man inte hör nåt.
Varför hörs det inget?
Försvinn från vägen, klant!
Vill du dö, din idiot?
Vill du ta död på dig själv?
Hon ska stämma honom.
Jag sa åt henne att göra honom barskrapad.
- Tack så mycket. - Varsågod.
Varsågoda, allihop.
- Lökringar? Lite pommes frites? - Tack.
- Pommes friten är mina. - Kycklingen var till mig.
- Tack för att du bjöd hit mig, Lucy. - Kul att du kunde komma, Jimmy.
Där är Linda!
- Linda! Hej! - Hej.
- Är det Clark Kents kusin? - Vem är Clark Kent?
Gissa vad? Det är fest hos Eddie. Det är han med tatueringen.
Hans föräldrar är bortresta. Och han med flugan är Jimmy.
- Vill du gå? - Jag har inte skrivit ut mig.
Än sen? Skriv in dig och klättra ut.
Mrs Murphy är ändå dyngrak redan.
Det verkar inte rätt.
- Just därför blir det roligt. Okej? - Okej.
- Gå inte mitt i gatan! - Hallå, din idiot.
- Kolla in knäppgöken. - Vad är en knäppgök?
Hallå, dumskalle! Gå bort från gatan!
- Vad är det med honom? - Jag vet inte.
Han tar säkert droger. Han blir mos snart.
- Jimmy Olsen, fotograf. - Jag är Kara.
Va?
Katastrof. Om vi inte gör nåt . . .
Om man försöker hjälpa en sån-
- så drar han pistol eller kniv. Det är farligt.
- Jag svälter ihjäl. Nu äter vi. - Kom, Linda.
Skuggans kraft
För honom till mig
Dra på trissor . . . !
- Har du aldrig sett en tatuering? - Titta!
Det är nån inuti.
Det är ingen som kör.
Herregud! Den har ingen förare.
- Nån måste göra nåt. - Var försiktig, Lucy!
- Ursäkta. Jag har bråttom. - Jag vet hur det är.
Det är bensin!
En stormdrake?
En stålflicka.
Å, herregud.
Gör det inte. Titta inte på henne.
Du kommer att klara dig. Du har inte brutit något.
Jag älskar dig.
- Vad sa han? - Det lät som "Jag älskar dig" .
Nej! Nej!
Älskar du mig?
Av hela mitt hjärta, för alltid.
En fri och sorglös fågel var jag I många glada vårar
Ett avvisande Och kärleken slog ned. Stanna!
Låt mig se på dig.
Jag . . .måste gå.
Jag måste gå.
- Läget är under kontroll. - Lucy?
Gå hem, bara.
Lucy!
Tack, gode Gud.
- Mår du bra? - Jag tror det. Jag slog i huvudet.
Hon är nog Nigels elev. Han måste ha fått henne till det.
Det tror jag inte alls.
Så hon bara råkade vara på fel ställe vid fel tidpunkt?
Och materialisera sig i en bulldozer?
Hon är en liten mes. Varför bryr du dig?
För att ingen får komma ivägen.
Strunta i henne och oroa dig för den som flyger.
Jag oroar mig för allt. Det är mitt jobb. Undan!
Skärp dig. Hon är bara en tonåring.
Vilken nytta gör svärdet i sin slida?
- Du vet inte ens vad hon heter. - Namn är oviktiga.
Vi koncentrerar oss på ansiktet-
- så gör min Skugga resten.
Din vad för något?
Skuggans kraft, finn din form
Likna en ond, mörk stjärna
Sök den olycksaliga varelsen
Och förgör henne, var hon än...
är!
Gud, vad dåligt. Det funkar aldrig.
Herregud!
Nästa gång får du påminna mig om att göra det utomhus.
Lämna denna plats. Gör ingen skada.
Där är hon igen.
Vad sa hon?
Nej, det är omöjligt. Det här stämmer inte. Var är mesen?
Han kan nog ta hand om henne.
Vad var det jag sa?
- Hon gav sig. Har jag rätt? - Fel.
Varenda gång. Varenda gång!
Man skickar en man på kvinnogöra, och se hur det går. Vem är hon?
- Frågar du mig? - Jag beordrar dig att ta reda på det.
Visst, men jag tror att jag känner igen dräkten.
Var har du varit?
- Ute . . . - Se, så du ser ut.
- Vad är det för kläder? - Jag ska byta om.
Du tar på dig din skoluniform.
- Och ta av den löjliga dräkten. - Ja, frun.
- Och täck över benen. - Ja, frun.
- Säg inte "Ja, frun" till mig. - Nej, frun.
Jag tycker att du blåser upp det här.
Det här skrinet blir allt större och fulare.
Hetsa inte upp dig över en unge i blå dräkt.
Hon flyger.
Kan du få in det i din tjocka skalle och lilla hjärna, Bianca?
Flickan kan flyga.
Då så. Nu gör vi allvar av det här.
Kom till mamma.
- Sluta, Selena. - Det är inte jag.
Vi närmar oss nog en plats där inte ens änglar vågar gå.
Jag är ingen ängel.
Det är mesen igen.
Och hon är på privat mark.
Hej.
Å, nej. Lnte nu.
Det är bara jag, älskade.
- Snälla du, folk hör. - Att jag älskar dig?
- Jag kan skrika ut det! - Låt bli, snälla du.
- Säg åtminstone ditt namn. - Linda. Linda Lee.
Linda. Ljuvliga Linda Lee.
Rosorna bleknar bredvid dig.
- Tack, men . . . - Söt choklad till min söta Linda.
Vad gör du?
Snälla du?
- Nej, jag . . . - Snälla?
En liten stund, då.
Du avskyr mig, va?
Jag känner dig inte ens.
- Jag vet inte ens vad du heter. - Ethan.
Säg mitt namn blott en gång Och jag dör lycklig
Hör på . . .
Ethan?
Din ömma smekning läkte genast Detta brustna hjärta
Är du galen?
Vill du gifta dig med mig?
- Gifta mig med dig . . .? Jag . . . - Säg inget. Jag vet redan.
- Vad då? - Vi kommer från olika världar.
- Vet du varifrån jag . . .? - Ge mig en chans.
Kärleken övervinner allt.
En fattig trädgårdsmästare kan älska en rik debutant . . .
- . . .och göra henne lycklig om hon . . . - Å, Ethan.
- Jag är inte rik. - Då försörjer jag oss båda.
Du är knäpp, vet du det? Du är så rar, men helgalen.
Galen i dig.
Vilken rörande scen.
Runt, runt åker de Där de stannar...
Du börjar få kläm på det här.
Var är hon?
Jösses.
- Vem är du? - Jag är Selena.
Dyadinna av Catania, Sekhnets prästinna-
- Endors främsta siren-
- och du, unga dam, inkräktar på privat mark.
Hon menar honom.
Jag är Kara från Argo City, dotter till Alura och Zor-El.
Och jag är inte lättskrämd.
- lnte? - Nej.
Vad sägs om . . .
. . .det här?
Hon gör verkligen enorma framsteg.
- Är allt väl? - Nej.
Vill du ha en bågfil eller nåt?
Nu är jag riktigt upprörd.
Vad är det som händer?
Sätt ner mig.
- Var är jag? - l trygghet.
l trygghet? Var är Linda? Sätt ner mig.
- Var är min Linda? - Ta det lugnt.
Ethan!
Smart. Nu är hon ur vägen ett tag.
Smart? Ett simpelt. Trick.
Skuggans kraft För honom till mig
De kanske är för långt borta.
Jag kan få det att regna kokosnötter-
- men inte styra männens hjärnor. lnte så länge hon är i faggorna.
Kanske . . . Gå inte i taket nu.
Men vi kanske borde ringa du-vet-vem.
Du vet. Vem. Nigel.
Jag låtsas att du inte sa det.
Jag menar bara, och förlåt om jag går för långt-
- att han har varit med om en del. Han kan mer än vi.
Och jag häpnar över hur du lindar honom kring lillfingret.
- Vad vinner jag på det? - Mig.
Vägen till kvinnans hjärta går genom utplånandet av hennes rivaler.
- Mord? Föreslår ni att . . .? - Självklart inte.
Överlåt det åt mig. Du levererar varorna.
- Henne. - Henne? Hur?
Genom att ge mig honom.
- Hon följer efter. - Jag förstår inte.
- Jag förstår ingenting. - Lägg tillbaka den.
Jag vill bara ha en sak:
- Tid att tämja min nya leksak. - Så att vi kan härska över världen?
Och du vill ha hit trädgårdsmästaren?
- Ja, i egen hög person. - Hon följer efter? lnga andra skäl?
- lnga alls. - Är du säker på det?
Hemskt ledsen. Den lilla spindeln tog sig ut.
Vad?
Var är jag?
- Vem är du? - Kara.
Kara?
- Vad hände? - Du fick en kokosnöt i huvudet.
Vad är det för utstyrsel?
Det här är mina kläder.
- Vad menar du? - Jag måste ge mig av.
Jag hämtar dig sen. Jag måste tillbaka till tivolit.
Tivolit . . .? Linda!
Jag måste hitta Linda. Hon var illa ute.
Linda mår bra. Hon kan ta vara på sig.
Nej, hon är i knipa och jag älskar henne.
Jag älskar henne.
Ja, jag älskar henne.
- Jag måste gå, Ethan. Farväl. - Jag också.
Hallå där.
- Linda kan ta vara på sig själv. - Du flög över mig!
- Jag tar hand om allt. - Du flög över mig, eller hur?
Det stämmer.
- Som Stålmannen. - Han är min kusin.
- Är han din kusin? - Ja. Jag borde inte säga det . . .
Kan du hoppa över hus?
- Se igenom saker? - Ja.
- Böja stålrör? - Ja.
Selena! Jag måste gå. Hon har omegahedronen.
Ta mig med. Jag måste hitta Linda.
- Vad är det? - Burundistaven.
Ren och skär ondska.
Är du redo?
Hur kan du älska henne? Du känner henne inte ens.
Jodå. Om hon är i fara ska jag inte stå här och prata.
- Även om du är den du påstår. - Linda är inte i fara.
Jag vill slippa ta i med hårdhandskarna.
Du har inte en chans. Lita på mig, snälla du.
Linda mår bra.
- Hur vet du det? - Jag bara . . .
. . .vet det.
Linda . . .?
Herregud! Hur gjorde ni det?
Ethan.
Ethan!
Nigel, du är underbar.
Ett sant geni.
Du förtjänar mig.
Och något annat.
Nu lämnar vi den här sophögen.
- Varför står du och gapar? - Titta, Lucy.
Vad är det för nåt?
Det är ett berg, eller hur?
- Ser jag i syne? - Hur hamnade det här?
- Det bara dök upp. - Hur kan ett berg bara dyka upp?
Det är nåt på toppen.
- Det ser ut som ett slott. - En fästning, snarare.
Ethan?
Ethan.
Ethan!
Ha det så bra i ditt fängelse, Stålflickan.
l all evighet.
Nej, Ethan! Låt bli!
Ethan!
Var är jag?
Du kan inte gripa mig utan häktningsorder!
- Sakta ner. - Ner med Selena!
Le, trögskalle. Du är prins Ethan nu.
Ska vi protestera eller inte? Ner med Selena!
- Vem är den lilla fjanten? - Nån som tror på friheten.
Det är fel tillfälle.
Jag vet inte vilken ond kraft du företräder.
Men om du tror att du kan förgöra alla som protesterar-
- få dem att försvinna, som Linda . . .
- Vem? - Min rumskamrat.
Hon försvann samma dag som berget dök upp.
Mesen.
Grip dem.
Kör.
- Släpp! - lngen tjafsar med Jimmy Olsen!
Släpp mig. Jag är pressfotograf!
- Zaltar? - Får det lov att vara . . .?
- Zaltar? - Ja tack.
- Det är jag. Det är Kara. - Jag vet.
Får det lov att vara?
Vad är det?
- Var är vi? - lngenstans.
- l Fantomzonen? - Det är ensamt här, min Kara.
Så ledsamt.
Jag har varit här alltid och kommer alltid att vara här.
- Ethan? - Ja, älskling.
Kalla mig inte älskling. Du avskyr mig.
- Ge mig Skuggornas skrin. - Ja, älskling.
Jag tror att vi behöver något . . .
. . .där.
Jimmy!
Toppen. Det gamla dingla-i-en-bur-tricket.
Patetiskt, Selena.
- Vem är han? - Min mattelärare, tror jag.
- Vad ska du ha dem till? - Försäkring.
- Ge inte upp! Du grundade en stad. - Ja, det gjorde jag.
Sen dömde jag den till undergång. Ett tragiskt misstag.
När du har gjort lika många misstag lär du låta annorlunda.
Jag tänker aldrig ge upp.
Jag dör hellre än lever på ett ställe som detta!
Det finns värre straff än döden, och jag förtjänar allihop.
- Vad är det här? - En häst. Tror jag.
På Jorden tror jag att den kallas häst.
Gjorde du den här?
- Då har du inte gett upp. - Trams.
Jorden! Ett träd, en häst. Du gör saker från Jorden.
- Det är spännande. - Vi åker dit!
Gärna. När går nästa tåg?
Vad är tåg för något?
Vad är så roligt? Skratta inte åt mig.
Jag skrattar bara åt mig själv. För dig gråter jag.
- Är tåget en väg härifrån? - Det finns ingen väg härifrån.
Det är själva poängen med Fantomzonen.
Mina nya grannar är de kriminella och onda.
De är här och på andra sidan kullen, och ingen utväg finns.
Men det finns alltid en utväg.
Finns det en väg in, finns det en väg ut.
Det finns en väg . . .
- Men det är omöjligt. - Varför då?
Det skulle aldrig gå.
Man kan bli bortsvept av en märklig kraft.
Glöm det. Smaka istället.
Jag skulle kunna göra det.
- Lär mig hur man gör, då! - Omöjligt, för man kan inte öva.
Framme vid klyftan får man bara en chans.
- Klyftan . . .? - Säkert att du inte vill smaka?
När man vant sig är det utsökt.
Du har rätt. Du har alldeles rätt.
Det finns tillräckligt med elände redan.
Hellre acceptera nederlaget än att ta chansen-
- att försöka rädda oss själva, staden och våra kära-
- och alla på Jorden som får lida på grund av oss. Skål.
- Vi kan dö om vi försöker. - Det kommer vi inte att göra.
Det gör vi inte. Kom igen nu.
lmorgon, torsdag, fredag . . .
- Vi tar polisen först, va? - Och armén.
På lördag har vi USA, Mexiko och Canada.
Herregud, det är skrinet.
- Få tyst på det. - Nej.
Det skrinet vill ha, det ska skrinet få.
- Vad är det? - Fascinerande . . .
Jag vet inte.
Är detta vägen ut?
lnte än. Det här är Kvantvirveln.
Vi måste riskera vår undergång där.
För att flytta berg måste man göra uppoffringar.
Jag är rädd, Zaltar.
Acceptera dina rädslor.
Möt dina demoner. Finn ditt öde i häxkitteln.
Jag kan inte, Zaltar.
Du . . .
. . .kan!
Det är två små fläckar. Titta!
Vad ska jag göra?
Hur mördar man nån som är i Fantomzonen?
- Hon är med nån gamling. - Flytta dig, va.
- Kom igen! - Lugna ner dig.
Det här är precis vad jag vill ha.
Saliska eldklot.
Sidan 321, kapitel sex.
Vad är det?
"Regnmakeri. " Nej! "Att skilja makar åt. " Nej, inte nu.
Hitta nåt snabbt. Nåt i stil med en atombomb.
Jag hittade det.
Att åkalla demonstormen.
Högre, flicka! Högre!
- Högre! - Följ med mig.
Jag är med dig. Fortsätt, flicka!
Jag är med dig . . .
Zaltar!
Tack, gode Gud!
- Nu är det slut på det roliga, Selena. - Knappast.
Ett enda felsteg, lilla blåmes . . .
Även om inte du förstår, så gör dina vänner det.
- Jag gillar inte det här. - Oroa dig inte, Lucy.
- Jag skulle låta bli, om jag vore du. - Men du är inte jag.
- Fort in i alkoven därborta. - Skynda dig, Jimmy.
Omegahedronen, Selena. Jag vill ha den.
Då så, Stålflickan. Du ska få den.
Ovanför dig, Stålflickan. Se upp!
Jag går nog nu, om ni ursäktar.
Jag sa ju det. Jag stannar.
Du har inga vänner, Selena.
Du behandlar alla som om de vore dina tjänare.
Det är de ju.
Det gäller dig också.
Skuggans kraft Visa dig
Skuggans kraft
Förgör henne
Jag kan inte . . .
Du kan.
Fortsätt, flicka.
Låt henne möta den, det är enda sättet!
Jag måste gå. Den här måste återbördas.
- Och jag måste be om en sak. - lngen fara. Vi har inte sett dig.
- Vi har aldrig hört talas om dig. - Tack.
Ethan. Linda, hon . . .
- Hon fick bråttom iväg, men hon . . . - Du behöver inget säga. Jag vet.
Jag förklarar för dem om Linda.
Tack, Ethan.
Var rädd om dig.
Det var ingen dålig kyss.
Farväl, Linda.
Översättning: SDl Media Group
www.Undertexter.se