IUBIREA DOMNULUI SWANN
Traducerea: Cristiano Ferocci BlackSeaTeam@gmail.com
Aerul este cald si proaspăt, plin de umbre si vise.
Dragostea mea pentru Odette depăseste banalele dorinte fizice.
E atât de strâns legată de actiunile mele, de gândurile mele, de vise,
de însăsi viata mea. Fără ea, n-as mai putea trăi.
Pot să aranjez orhideele din corsetul tău ?
Asa.
Vă deranjează dacă o fac ?
Dacă le miros... !?
Nu am mai făcut-o...
În fiecare dimineata când mă trezesc simt aceiasi durere, în acelasi loc.
Îmi sacrific munca, plăcerile, prietenii... toată viata...
în asteptarea unei întâlniri cu Odette.
Această boală care este dragostea mea a ajuns într-un asemenea punct...
încât nu pot s-o resping fără să mă distrug si pe mine.
Cum se spune în termeni medicali : "nu mai este operabilă".
Când într-o seară la teatru, Baronul de Charlus mi-a prezentat-o pe Odette,
mi s-a părut nu fără frumusete...
ci cu un anume fel de frumusete ce nu m-a lăsat indiferent,
care îmi provoca un fel de repulsie fizică.
Aminteste-mi că trebuie să trec pe la bancher.
Bine, domnule.
- Cât e ceasul ? - Este aproape trei, domnule.
- O zi bună, domnule. - Multumesc, François.
- N-ati mai văzut-o ? - N-am mai văzut-o de o eternitate.
- Vă mai scrie ? - Uneori.
Marchiza de Gallardon si general-maior Froberville.
- De ce nu v-ati dus s-o căutati ? - Ca să n-o deranjez.
- Încep să mă îndepărtez de ea. - Ca să vezi...
Serios. Am făcut progrese sensibile.
Baronul de Charlus si Domnul Charles Swann.
Cu toată franchetea, nu mai simt aproape nici o plăcere să stau în patul său.
E ciudat. Câteodată mă surprind gândind că e urâtă.
O fi, dar ieri seară era delicioasă.
Eu nu credeam că tinerii poartă fructiere pe cap.
Ai primit mesajul meu ? Te astept.
Fiti amabili si asteptati finalul concertului.
Ugh !
- Ai văzut-o pe Odette seara trecută ? - Desigur. Am cinat la Prunier...
- Apoi ne-am dus la Pisica Neagră. - Pisica Neagră !
- Trebuie să fi fost ideea ei. - Nu, de fapt a fost a mea.
Serios ? Ciudat.
Oricum, nu a fost o idee rea.
Îmi imaginez că la Pisica Neagră a întâlnit multi prieteni.
Nu.
Nu, nu a vorbit cu nimeni.
Este extraordinar. Ati rămas singuri ?
Bineînteles.
Esti foarte amabil, dragul meu Meme ! Îti multumesc că te-ai ocupat de Odette.
Meme...
N-ai putea trece pe la ea si să-i spui să treacă pe la Bagatela după amiază după 5 ?
- Unde te duci ? - Să-i duc mesajul.
Să nu-i spui că ti-am spus eu.
Dacă vrea să vină cu tine, nu o împiedica.
- Spune-mi, Meme... - Da ?
Te-ai culcat cu Odette ?
După câte stiu eu, nu !
Uite-l pe prietenul tău, domnul Swann.
Dragul de Charles... Nu stiam că ar fi fost aici.
Îmi pare rău...
... suntem invitati la Casa Regală.
- Au numele unui pod. - De pod ?
Mai degrabă, este numele unei victorii...
a nobilimii imperiului.
- E vorba de oameni care au luptat... - Absolut...
- Charles ! - Bună seara, Bazen.
Arăti bine. Oriane se va bucura să te vadă.
Nu, vino. Te rog. Am nevoie de părerea ta.
Pe aici, vreau să-ti arăt o pictură.
Unii oameni spun că pe acest domn Swann nu-l poti primi ca musafir. E adevărat ?
Ar trebui să stii asta. A fost invitat de 50 de ori, dar n-a venit niciodată.
Dragul meu Charles...
Am început să suspectez că nu vrei să mă mai vezi.
Bună seara, Oriane.
Numai când sunt cu tine nu mă plictisesc.
De ce nu vii să petreci câteva zile la Guermantes ?
Soacra mea ar înnebuni de bucurie.
Sunt dezolat, din păcate nu pot pleca din Paris în acest moment.
- Domnul Swann. - Bună ziua.
- Azi vei rămâne putin ? - Desigur.
Data trecută ai plecat atât de repede de dacă ai fi avut 20 de ani,
mai mult sau o boală la vezică, as fi înteles...
- Nu l-ai văzut pe fratele meu ? - Am venit cu el, dar a plecat imediat.
- De ce ? - Avea o treabă.
Ce mai face vărul tău, Gilbert ? Mi s-a spus că e pe moarte.
Să nu discutăm despre asta, ne va strica ziua.
- Dle Duce, s-a întors Jules. - Ce spune ?
Spune că vărul dvs este foarte bolnav.
Se asteaptă să moară dintr-un moment în altul.
Asta înseamnă că este în viată. Cât există viată, există si sperantă.
Îl cunosc pe Gilbert. Într-o săptămână va fi mai bine decât mine.
Marchiza de Balleroy. Madame de Arpajon.
Printesa Sherbatov. Domnul Norpois.
Doamne, e atât de mult zgomot ! Mă vor urâ cu totii.
Nu, nu... Stau aici, scaunul mă va obliga să stau dreaptă.
Voi sta dreaptă.
- Ai văzut-o pe Madame de Cambre ? - Da, da !
O adevărată muziciană !
Spunem glume rafinate, dragul meu Charles.
Ce plictisitor este să nu te mai văd !
Trebuie să recunosti că viata este ceva oribil.
Da. Oribil !
Sunt zile în care ar fi mai bine să mor.
E adevărat că moartea poate fi probabil, un pic cam enervantă,
dacă nu se stie cum este.
Ce e frumos la tine, este faptul că nu esti prea încântată.
Am putea petrece o seară împreună.
Dragul meu Charles, în sfârsit te văd si nu as vrea să mi te răpească printesa de Parma.
- Azi nu pot. - Atunci, plec.
Vin cu tine.
Printul si Printesa Pfaffenheim.
Ducesa de Chatellerault.
În bărbat asa de inteligent să sufere pentru o astfel de persoană...
Nu este chiar interesant. Se pare că e si idiot.
La urma urmei, e distractiv, o familie de evrei au dat bisericii
trei papi si nu mai stiu câti cardinali.
Stiu că s-a convertit, chiar si ai săi.
Se spune că convertitii rămân atasati de religia lor mai mult decât ceilalti.
Te înteleg ! Concertele astea sunt de nesuportat.
Un pahar de apă ?
O adevărată minune în carne si oase. Ai văzut ce frumoasă... ?
Charles, mă cunosti, sunt în pas cu timpurile...
Nu am prejudecăti rasiale, as merge lângă un negru dacă mi-ar fi prieten.
Pentru mine esti francez, punct !
Dar mă întreb cum de tu, un delicat gastronom,
un spirit liber, un colectionar matur,
un iubitor de carte veche care are cele mai bune maniere,
mă întreb cum îti poti pune în pericol pozitia socială ?
Stii foarte bine că dacă te însori cu ea...
nu te vom putea invita niciodată.
Da, stiu.
- Încântat să vă revăd. - La revedere, multumesc.
- Draga verisoara... - Caleasca domnului Swann.
Ce păcat că această creatură nu poate fi în compania prietenului tău !
Nu ochii pot cuprinde dragostea unui trandafir.
- Să mergem la Bagatela, Remi. - Bine, domnule.
Pe aici. Vă place această masă ?
Maurice, te rog. Pe aici, vă rog.
- De ce ? Sunt mese libere. - Sunt rezervate.
- De cine ? - ti-am spus că sunt rezervate !
Aimé !
Stiu că la prima vedere, nu sunt prea distractiv pentru un tânăr,
dar în realitate, în mine este închisă bogătie si experientă,
un dosar secret si de nepretuit, o intuitie necunoscută
nu numai a trecutului, dar si a viitorului.
De exemplu :
stii de ce a vrut să eviti această parte a salonului ?
- Te-a confundat cu un evreu. - Eu sunt evreu.
Nu am nimic împotriva evreilor, să fie clar.
Eu vorbesc numai de artă, politica nu este punctul meu forte.
Stii ce mă miră la evrei ? Vor să locuiască pe străzi cu nume foarte catolice.
Via San Honore, via Canonica...
De exemplu. Tu unde locuiesti ?
- Via Mantella Bianca. - Îti dai seama ?
Este culmea perversitătii este strada fratilor asceti...
Un ordin fondat în strada aceia... De ce... ?
San Luis.
Charles ! Iubirea mea !
Am trecut pe la tine, dar nu te-am găsit.
Îl cunosti pe Dl de Forcheville ? Charles Swann.
- Ce ai spune de o ciocolată ? - Depinde de acest domn.
Nu doreste prezenta altcuiva când vrea să fie cu mine.
Îl înteleg.
Mi-ai sugerat să mă însotesti la plimbare.
Acum trebuie să solicit permisiunea acestui... Domn.
- Scuză-mă. Trebuie să plec. - Multumesc. Esti foarte amabil.
Pe curând.
- Încă mai ai bestia aia de vizitiu. - Remi e o persoană foarte devotată.
Mă deranjează. Mă priveste cu un aer asa de insolent...
Nu-l voi mai lua când vin să te văd.
- Să mergem la tine acasă, vrei ? - Mai întâi vreau o ciocolată.
- Bună seara, doamnă De Crecy. - Bună ziua, Aime.
Cine este acest Forcheville ?
- Ce mai face sotia ta ? - Bine, mersi.
- Este viconte. Nu-i cunosti familia ? - Nu.
Baronul de Charlus va asteaptă.
- Copiii vostri ? - Bine.
- De unde veniti ? - De la lectia mea de pian.
M-am dus la lectia mea de pian. Se pare că...
- Printul de Wales a fost ieri la micul dejun. - Asa se zvoneste.
- Vă las. - Nu, mai rămâi.
- Bună seara, baroane ! - Bună seara.
Luati loc, vă rog.
- Cu ce pot să vă servesc ? - Sunt înfometată.
Deci, prăjitură sau pâine prăjită ?
O prăjitură si ciocolată.
Am trecut pe la tine acum o oră. Te astepta o doamnă.
Arăti ca un adevărat gentleman cu monoclu. Îti lipseste doar titlul.
Nu au, dar titlul.
Vicontele, de exemplu ?
Semeni cu portretul lui Mahomed al II-lea al lui Bellini. ti-a mai spus cineva ?
Nu crezi, Charles ?
Stiai că Mohamed simtind că se îndrăgosteste nebuneste
de una dintre sotiile sale, a omorât-o cu o lovitură de cutit ?
- De ce ? - Pentru a-si recupera libertatea mintală.
Eseul tău despre Vermeer progresează, când mi-l citesti, dragul meu ?
Nu am scris prea mult. Am ajuns la Guermantes.
Cât timp pierdut ! As vrea să te pot ajuta în munca ta.
- Ar fi de ajuns numai să vrei... ! - Te voi vedea în seara asta, nu-i asa ?
Trebuie să mă duc la Verdurin. Dă o mare receptie.
Te însotesc.
Bietul meu Charles ! Nu te lăsa atras în acea mocirlă.
Gresesti, Meme. Găsesc că Verdurin este foarte fermecător si foarte artistic.
Haide, Charles !
Verdurin în fata artei sunt ca un peste în fata unui vapor.
Sunt bogati, este adevărat, dar de o imbecilitate incredibilă.
Meme... e un aer plin de inspiratie prezent la ei...
Acolo întâlnesti cele mai inteligente si mai culte persoane.
Câteodată, poate dna Verdurin este ridicolă cu spectacolul său, dar...
dar are o sinceră pasiune pentru pictură
si pentru muzică, dar mai ales dorinta de a-i ajuta pe artisti.
Ea a fost cea care l-a descoperit pe Vinteuil, pe Elstir si multi altii.
Cred că o voi frecventa mai des.
Sunt fericită că te-am întâlnit. Nu trebuie să mă mai părăsesti vreodată.
Esti exact tipul de bărbat de care am nevoie.
Este minunat cum ai vorbi Verdurin.
- Lumea se uită la noi. - Ce mă interesează de ceilalti ?
Vino ! A venit Remi.
Îti mentii tot timpul acest comportament placid.
Nu reusesc să te definesc.
Ce păcat ! Din păcate, azi, orhideele tale nu e nevoie să fie aranjate.
Nu pot să mă abandonez jocului meu preferat.
O să scapi de el. Mi-ai promis !
- Ce faci aici ? - Te astept de 2 ore. Trebuie să vorbim.
- Domnule... - Intră. Vin imediat.
Am să-ti pregătesc un ceai.
Apoi vom aranja "orhideele".
Odette... Vreau să-ti fac o propunere foarte importantă.
Este o doamnă din lumea bună care frecventează casele de tolerantă.
- Te-a văzut pe acolo. - Taci din gură !
Bani nu sunt nici o problemă, trebuie numai să stabilesti pretul.
- Mă ocup eu de tot. - Nu e momentul potrivit.
Nu vreau să te mai văd pe aici. Scrie-mi dacă vrei. Acum pleacă.
- Spune-i că nu m-ai găsit. - Te-ai gândit bine, Odette ?
M-a asteptat vreo 2 ore. Mi-a oferit o anumită cifră.
Se pare că un ambasador i-a spus :
"O să-mi pocnească creierul dacă nu mi-o aduci".
Trebuia să auzi cum am tratat-o. Am spus : nu, nu si nu...
După toate..., sunt liberă să fac ce vreau.
Dacă as avea nevoie de bani, vei întelege...
Ai mai avut ocazia să mergi într-o casă de tolerantă ?
Mie ? Asta mai lipsea ! Ai văzut ? Mă urmăresc în continuu.
Am să-i spun portarului să n-o mai lase să urce.
As fi vrut să fii ascuns si să auzi totul.
Cred că ai fo fost mândru de mine.
La urma urmei, într-adevăr are lucruri bune, micuta ta Odette.
Dacă ti-a propus, evident crede că este posibil.
Nu ti se poate spune nimic.
Lămâie sau cremă ?
Cremă.
Emana un norisor.
Vezi ? Stiu ce-ti place.
Odette, comoara mea,...
stiu că vei crede că sunt odios, dar trebuie să te întreb ceva.
Îti amintesti de ideea care mi-a făcut-o despre tine si propunerea dnei Verdurin ?
Spune-mi dacă este adevărat, cu ea sau cu alta !
Cine ti-a băgat în cap o astfel de idee ?
Nu reusesc să înteleg.
Ce vrei să spui ?
Ati mai făcut vreodată asa ceva cu femeile ?
Cu femeile, nu.
- Esti sigură ? - Stii destul de bine.
Nu-mi spune : stii destul de bine !
Spune :"N-am făcut astfel de lucruri cu nici o femeie."
La vârsta mea, e nevoie să cunosc adevărul.
N-am făcut vreodată astfel de lucruri cu o femeie.
Ai putea jura pe medalia Fecioarei de Laghet ?
Vrei să încetezi ? Ce ai azi ?
De ce esti asa urâcios ?
Te înseli dacă crezi că vreau să fiu asa. Nu m-as supăra niciodată pe tine.
Stiu destul de bine ce spun.
Iritarea mea nu vine de la ce faci, te iert pentru tot, pentru că te iubesc.
Dar de falsitatea ta, de falsitatea ta absurdă...
De ce vrei să negi ceea ce stiu ?
Dacă vrei, totul se poate termina într-o secundă.
Te voi lăsa liberă pentru totdeauna. Jură pe medalion. Ai făcut-o sau nu ?
Nu stiu. Se poate, cu mult timp în urmă, fără să-mi dau seama ce fac.
Poate de două sau trei ori.
S-a terminat. Ai văzut ? S-a terminat !
Ai făcut-o cu vreo femeie pe care o cunosc ?
Nu. Evident. Îti jur.
Cred că am exagerat putin.
Nu am ajuns vreodată atât de departe.
Nu face nimic.
Păcat că nu poti să-mi spui măcar numele său.
Dacă as putea să îti imaginezi această persoană sunt sigur că nu te-ai mai gândi.
Si nu te-ar mai deranja vreodată.
Cele mai oribile lucruri sunt cele cărora nu le poti da o imagine.
Nu... deja ai fost foarte amabilă.
Nu vreau să te obosesc. Îti multumesc din toată inima.
Suficient. S-a terminat.
Doar un lucru : cu cât timp în urmă ?
Charles, nu îti dai seama că mă omori ?
Îti jur că este o poveste veche. Nici nu mă mai gândeam la ea.
Se pare că vrei să îmi amintesc unele lucruri...
Ce ai de câstigat ?
Vreau doar să stiu dacă ai făcut-o după ce ne-am cunoscut.
S-a întâmplat aici ?
Spune măcar în care seară, să-mi amintesc ce făceam atunci.
Si nu-mi spune că nu-ti amintesti cu cine, nu este posibil.
Nu stiu.
Cred că a fost la Bois,
în seara când ai venit pe insulă. Îti amintesti ?
Era o femeie lângă masa noastră...
Nu o văzusem de mult timp.
Mi-a spus : "Vino în spatele stâncii ăleia,
să vezi cum străluceste lumina lunii pe apă."
La început m-am plictisit, i-am răspuns :
"Nu. Sunt obosită, nu mă simt bine aici."
Ea a insistat :
"Faci rău. Nu ai mai văzut un asemenea clar de lună ".
I-am răspuns : "Ce poveste...".
Stiam bine unde voia să ajungă.
Esti un mizerabil. Te distrezi torturându-mă. Nu e asa ?
Mă faci să spun o grămadă de minciuni, iar eu ti le spun.
... asa mă lasi în pace.
Nu as fi crezut că a fost atât de recent.
Iartă-mă. Stiu că îti fac rău.
S-a terminat. Nici nu mă mai gândesc.
- Acum... "Orhideele noastre".... - Nu acum. Trebuie să mă îmbrac.
- Iesi ? Pleci ? Unde te duci ? - La operă.
- ti-am spus că ies cu Verdurin. - Nu. Ai spus că te duci să cinezi.
După asta. Mai întâi, mergem cu totii la operă.
- Ce se joacă ? - O noapte cu Cleopatra.
Victor Massé ! Nu te duci să asculti o muzică asa de cumplită.
- Crezi că nu am gust ? - Da.
Îl ai pe al tău.
E rece...
- Si dacă ti-as cere să nu te duci ? - De ce ?
Nu din cauza Unei Nopti cu Cleopatra.
Nu pentru asta.
Dacă îti cer să nu iesi î în seara asta...
e să văd dacă mă iubesti suficient încât să renunti la o plăcere.
Trebuie să stiu cine esti.
Cum vrei să te iubesc dacă esti ca apa care se scurge după panta care o găseste ?
Un peste fără memorie si fără vointă.
Dacă mai stau să ascult discursuri, voi ajunge să pierd uvertura.
Jur că o fac pentru tine dacă îti cer să rămâi.
Chiar mi-ar fi greu dacă ai sta cu mine, am multe de făcut în seara asta.
Fă-le... Nu voi fi eu cea care te va împiedica.
Esti mult mai putin inteligentă decât am crezut.
Scuzati-mă, domnule.
Bine. M-am răzgândit. Vin cu tine.
Mi-ar face plăcere să văd cât de jos poate cădea o persoană.
Dar nu ai nici măcar haine de seară.
Vrei doar să arăti tuturor relatia noastră. Mă tratezi ca pe o curvă.
Dă-mi capa, te rog.
Chiar si mai devreme, vorbeai numai cu amicul tău, Charlus.
Îl ignorai la fel cum el ignora portretul său de Mahomed.
Unii oameni cred că eu am un rol putin ridicol.
Te-am lăsat să stai până în ultimul minut si asa îmi multumesti...
E bine de stiut pentru data viitoare.
Pot să te mai văd putin după cină ?
Va fi târziu.
Doar o clipă, înainte să mă întorc acasă. Asa voi dormi mai bine.
Întoarce-te la mine fără să mă faci să astept prea mult.
Stii această adresă ?
- Cred că am mai fost odată, domnule. - Ei bine, vom merge din nou.
Deschideti usa.
Acesti domni întreabă de Naomi...
Grăbiti-vă...
- Pe aici, domnule. - Bună seara, doamnă.
O fată cu trăsături frumoase, drăgută, blondă, cu un aer melancolic...
de înăltime medie, aproximativ 30 de ani nu a mai venit pe aici ?
- Nu, nu cred. - Se numeste Odette de Crecy.
- Pentru ce motiv ar fi venit aici ? - Nu stiu. Să întâlnească pe cineva.
Nu, nu cred. Întelegeti, casa nu poate da asemenea informatii.
Cu sigurantă...
Această doamnă a locuit la Nisa.
La 14 ani, mama sa a vândut-o unui englez bogat.
Sunt lucruri care se întâmplă. Mimi !
Am auzit de o anume Chloe.
"Dacă vrei să afli mai multe despre Odette, la adresa Budreau nr.6, întreabă de Chloe".
Nu e foarte inteligentă, dar e o fată foarte drăgută.
- Si ea este din Nisa. - Ce coincidentă !
Se pare că la Nisa toată lumea stie cine este Odette de Crecy.
- Da ? Ce face ? - N-ai mai auzit vorbindu-se de ea la Nisa ?
- Odette de Crecy ! - Nu.
Evident că nu era numele său.
Am cunoscut pe una Odette.
- Îi plăceau femeile ? - Dacă ati sti... ! Nu e ceva rar.
Era una care venea întotdeauna cu o doamnă foarte elegantă.
Rămâneau închise mult timp în baie. Când ieseau, dna îmi dădea 10 franci.
Se poate face dus cu o prietenă fără să te gândesti la nimic altceva.
Dacă doar ar fi vorbit nu mi-ar fi dat bacsis 10 franci.
Trebuie să o auziti pe dra cum gemea...
Îi spunea : " Mă duci în paradis...".
Era asa de excitată, încât nu se putea abtine să nu o muste.
- Se numea Odette ? - Cred că da.
- Cine era Odette ? Doamna sau dra ? - Iertati-mă, nu-mi mai amintesc.
Voiam doar să spun că cei din înalta societate sunt la fel.
Este o rusine.
N-ati fost satisfăcut de mine ?
- Bună seara, domnule. - Bună seara, François.
Un domn ca tine să locuiască într-un asemenea loc...
Sunt surprinsă.
Îti seamănă, nu crezi ?
Pometi proeminenti, forma gâtului...
- curbura pleoapelor. Aerul melancolic... - Cine este ?
Zipporah, fiica lui Ietro, Botticelli.
A pictat-o în culori tempera pe peretele unei Capele Sixtine...
Nu mi se pare a fi o piesă de muzeu.
- Aici dormi ? - Da.
Este un pat din secolul al XVII-lea.
Am un prietenă care are toată mobila epocii.
- Care epocă ? - Medievală. Toată din lemn.
Esti atât de iesit din comun... Mi-ar place să stiu ce iubesti...
Să văd ce ascunde această frunte înaltă care lucrează mult...
Sunt dezolată. Te deranjez.
- Îti multumesc că m-ai primit. - Nu, mai rămâi, te rog !
Promite-mi că te vei întoarce.
Desi presupun că vor fi de asemenea ocupati.
Eu ? N-am niciodată nimic de făcut. Sunt totdeauna liberă.
Întotdeauna voi fi pentru tine. Cheamă-mă în orice zi sau noapte.
Voi fi foarte fericită să vin.
Ai s-o faci ? Mă vei chema ?
Îti cer scuze... dar noile prietenii mă sperie putin.
ti-e frică de afectiune ? Ce ciudat ! Eu nu caut altceva.
Mi-as da viata ca să găsesc pe cineva.
Am bătut, domnule. Nu ati auzit ?
Domnul cinează acasă ? Să aranjez masa ?
Nu, ies. Pregăteste-mi hainele. Anuntă-l pe Remi.
- A dus caii în grajd. - Să îi scoată.
Trebuie să fim la Operă înainte de sfârsitul reprezentatiei.
- Esarfa, domnule ! - Aruncă-mi-o !
Grăbeste-te, Remi !
Madame Verdurin ? Trebuia să fie cu un grup de prieteni. Au plecat ?
Nu mai este nimeni. Încercati să întrebati la biroul abonati.
- Poate e mai bine să ne întoarcem, dle. - Bineînteles că nu ! Trebuie s-o găsim.
Am uitat să-i spun ceva. S-ar supăra dacă nu-i spun în seara asta.
Este de maximă importantă.
Scuzati-mă, domnule, dar nu văd cum doamna ar putea să se supere,
doar ea a hotărât să-si petreacă seara în felul acesta.
Trebuia să cineze cu Verdurin într-un restaurant pe bulevard.
- O s-o găsim. - În care restaurant, domnule ?
Du-te si caut-o la Prévost, la Golden House. Du-te !
- Să fiti atent la cai. - Grăbeste-te.
- Bună seara. Îl cunosti pe prietenul meu ? - Beti ceva cu noi ?
Bună seara. Nu, multumesc.
Văd că Domnul are o trăsură. Sunteti amabil să mă conduceti ?
Nu am găsit-o, domnule.
Mâine aminteste-mi să comand lemne.
Cred că proviziile noastre sunt pe terminate.
Opreste !
Verdurin a cinat aici ?
Dna Verdurin a rezervat salonul pentru o receptie. Sunteti invitat ?
Remi, mergi să mănânci ceva. Eu mai rămân putin.
În sfârsit, a sosit pianul. Bravo !
Încet, încet. Lângă noi este presedintele.
Bună seara, dle. Permiteti-mi să vă ajut.
Bună seara.
Cine este presedintele care cinează cu noi ?
Presedintele Republicii.
- Bună seara ! - Bună seara, Charles.
Întotdeauna esti binevenit printre noi, chiar dacă nu te asteptam.
Bună seara. Treceam pe aici...
Îl cunosti pe Dl de Forcheville ? Mi l-a prezentat Odette.
Desigur. De fiecare dată e o plăcere să te revăd.
Cum poti refuza ceva unei creaturi atât de perfecte ?
Taci din gură ! Îti spun că esti o creatură perfectă.
Bună seara, draga mea.
O Noapte cu Cleopatra nu este o operă oarecare.
Te face să te duci să vezi piramidele.
De ce nu organizăm o croazieră pe Nil ?
- Va trebui să organizăm... - Minunată idee !
- Unde te duci, doctore ? - Să vizitez un pacient.
Nu pleca. Ar fi mai bine să îl deranjezi în seara asta.
- O cupă de sampanie ? - Da.
Putem coborî pe Nil cu o lotcă.
Îmi place mult să aranjez căsătorii...
Am reusit multe... chiar si între femei...
Ce nostim : "... chiar si între femei..."
As vrea ca Biche să ne spună ce-a văzut azi după-amiază.
Da, Biche, povesteste-ne ce ai văzut.
M-am apropiat de un tablou să văd cum era făcut si mi-am pus nasul pe el.
Imposibil de spus dacă era făcut din bronz, vopsea, rubine, soare...
cu pipi sau cu caca.
Era făcut din toate... numai că îti tăia respiratia...
te excita, dar era numai rahat.
Vă jur că e adevărat.
Asta e ceea ce se numeste exagerare epică.
Era rahat, pictat cu rahat. Eu l-am găsit minunat.
Trebuie să stii, draga mea, că egiptenii au fost oameni extraordinari...
În timp ce noi, europenii, scurmam pământul acoperiti cu piei de animale,
ei deja inventaseră Conceptia Imaculata.
Ce s-a întâmplat ?
I s-a dizlocat din nou maxilarul. Grăbeste-te, doctore !
N-o atingeti. Calmati-vă !
Nu-i nimic. Nu este prima dată.
Gata, totul a revenit la normal.
- Nu trebuie să vorbesti câteva minute. - Da. Bine. Să ascultăm putină muzică.
Nepotul meu va concerta pentru domnul Swann, Mica Sonată.
Nu, aia nu. Mă face să plâng, si o să am nevralgii ca de obicei.
- Nu trebuie să vorbesti. - Nu vei sta tu în pat o săptămână.
- Va cânta doar Andante. - Numai Andante ?
Andante mă face să lesin. Multumesc de intentie.
N-o să-ti facă rău. Dacă da, o să te tratez eu.
- Promiti ? - Promis, dar nu si acordat.
- Nu... nu mă face să râd. - Te rog, doctore !
Sunteti pregătiti ?
Nu ti-e frică să fii văzută cu Forcheville ?
Sunt sigur că i-a plăcut O Noapte cu Cleopatra.
- Nu stiam că va veni si el. - Dna Verdurin l-a invitat în ultimul moment.
Ascultă...
Este cu adevărat imn national al iubirii noastre.
Mă bucur că ai venit. Vreau să ai grijă de mine.
Ai dat un sens vietii mele...
si ai făcut sensibilă... inima mea.
Datorită tie, văd lumea scăldată într-o lumină stranie.
Dacă ai stii cum era viata mea înainte să apari tu...
- Cunosti Egiptul, dragul meu ? - Da.
- Este asa de frumos precum se spune ? - Da, este foarte frumos.
Toti spun că ar trebui să mă duc acolo.
Pot să merg cu tine, dacă vrei. O să închiriem un vaporas.
Să închiriem un vaporas ? Ai face asta ?
Desigur.
Admirabil !
Ei bine, Odette am văzut că îti spunea lucruri frumoase.
Da, foarte frumoase.
Ne place prietenul tău, Forcheville. Este extrem de fermecător.
O sonată la pian este mai frumoasă decât o simfonie.
- Cât as vrea să schimb ospitalitatea... ! - Vrei să te duci cu Verdurin ?
Ei sunt dornici.
Vrei să spui, fără mine ? Cu Forcheville ?
Ce te face să crezi asa ceva ?
Sunt un mare prost. Plătesc din buzunarul meu distractia altora.
Fiti atentă, nu întinde coarda, Odette ! Ai putea să te trezesti fără nici un ban.
Să fiu al naibii, domnita are o vedere foarte bună...
îmi imaginez că are un corp frumos...
M-as culca cu ea cu mare plăcere, fără nici o îndoială...
Este trecut de ora două, să mergem la culcare, prieteni...
Sotul dvs e foarte distractiv, medicii stiu multe lucruri...
Acest animal e întotdeauna implicat cu Guermantes, Trémoille si toti cei de acolo...
Se spune că bătrâna Guermantes este întotdeauna beată...
N-as primi-o în casa mea pentru tot aurul din lume.
Dna Cottard, respectele mele.
- Noapte bună... - Vise plăcute.
Draga mea Odette, îti multumesc pentru această seară.
Multumesc că ai venit.
- Noapte bună, Odette. - Noapte bună, doctore.
- Te iau acasă ? - Desigur.
Ce crezi despre Forcheville ?
Necurat.
Nu stiu dacă ai auzit ce a lăsat să se înteleagă în timpul sonatei.
E fermecătoare, dar de acolo până a face din ea o zeită, este o nebunie.
Nu vorbi rău de ea. N-o fi o sfântă, dar nu vorbi de rău despre ea.
Poate ar fi mai putin virtuoasă dacă ar fi fost mai fermecătoare.
Întrebi, sau esti deja convins ?
Asteaptă-mă aici.
Sunt anumite întrebări la care oamenii de stiintă nu stiu să răspundă.
Mâine seară contăm pe voi, să nu uitati.
Noapte bună.
La revedere, prieteni.
Bună seara, Charles.
- Forcheville, mergi cu noi ? - Cu plăcere !
Bună seara.
Să plecăm. Dă-te putin mai încolo !
Tufisurile sunt încă întunecate... dar cerul este clar...
Alarma, santinela ! În noaptea asta nu se doarme.
Odette, vrei să vii cu noi ? Mai avem loc lângă dl Forcheville.
- Da, doamnă. - Credeam că te conduc eu.
Sunt obosită. Vreau să mă culc devreme.
Poti să te descurci singur. ti-am lăsat-o destul.
Urcă, micuta mea.
- Trebuie să-i spun ceva important. - Ai să-i scrii.
Ati văzut ? Dacă putea, m-ar fi strâns de gât.
Mi s-a soptit la ureche în seara asta.
Când merge la cineva, Odette nu se poate opri să vorbească de tine...
si nu de rău.
Emilie... Te astept. Nu mă crezi ?
Te adoră.
Putini au o astfel de prietenă.
Dacă nu ai observat, esti singurul care stie. Bună seara.
În sfârsit ! Credeam că vrei să pleci cu el.
Ce se întâmplă, domnule ? Vă este rău ?
Nu, Remi. Vreau să merg putin pe jos.
Urmează-mă.
Este atât de vulgar, sărmana micută...
si mai ales proastă.... !
Iar cealaltă, o proxenetă ! Verdurin ! O băgăcioasă !
Papa Verdurin... cea mai joasă treaptă a ierarhiei umane.
Crede că iubeste arta. Idiotul ! Cu apropourile lui tâmpite...
Si eu, care am încercat să o scot afară pe Odette din toate astea...
Ăstia sunt scursura societătii, ultimul cerc al Infernului lui Dante !
Dar eu... De ce mă supun acestor umilinte ?
La început o găseam urâtă. Apoi am hotărât să mă îndrăgostesc de ea...
Îmi amintea de Botticelli ! Dar acum, când am hotărât să nu mă mai îndrăgostesc...
Nu mai suport, nu suport !
În seara asta...
În seara asta, am înteles că...
dragostea ei pentru mine...
pe care la început am respins-o... Sentimentul care l-a avut pentru mine...
n-ar putea renaste vreodată.
Dar fără ea, cum as putea să mai trăiesc ?
Simt că este asemeni unei boli, de care as putea să mor.
Dar mi-e teamă să mă vindec...
Uneori îmi spun... că ar fi mai bine dacă Odette ar muri...
fără suferintă, într-un accident.
Si se va termina totul.
Am crezut că vrei să privim împreună clarul de lună !
Cea mai mare prostie este să căutăm sentimentele pe care nu le avem.
Eu iubesc noaptea, iar tu te temi de ea. Adio !
Simpatia mea pentru tine e moartă si îngropată. Nimic n-o poate reînvia.
- N-am vrut să te jignesc. - Cine ti-a spus că m-am simtit jignit ?
N-ai înteles că sunt un personaj extraordinar ?
Pentru cel mai bun dintre noi,
studiul artelor, colectiile si grădinile sunt numai înlocuitori.
Din partea străfundului nostru, precum Diogene, suntem în căutarea unui bărbat.
Cultivăm gilii si begonii...
dar vrem să consacrăm mai mult timp unui arbust uman...
care să merite... Aime, tu nu meriti.
Adio ! Ne vom despărti pentru totdeauna.
Nu e nimic nedemn în mine ca să recunosc că îmi pare rău.
Mă simt ca Booz de Victor Hugo :
"Sunt singur, sunt văduv si noaptea coboară peste mine."
Aceste orhidee trebuiesc aranjate... altfel vor cădea...
Lasă-le putin asa...
Spune-mi sincer dacă deranjez...
Să le simt mirosul...
N-am făcut-o niciodată.
De ce ai asteptat atât de mult ?
De teama suferintei.
Opreste-te !
Pleacă !
Nu vă deranjati.
Treceam pe aici, am văzut lumină... Voiam să stiu cum vă simtiti.
Ce vreti ?
Vă rog să mă scuzati.
Eram aproape adormită. Numai tu puteai să fii la ora asta.
Credeam că nu vei mai veni.
Arăti cam palid. Esti bolnav ?
Îmi pare rău că te-am trezit.
- Plec. - Nu, nu.
Îti interzic să pleci.
Vino !
Asteaptă ! ti-am adus ceva.
Stai în locul tău preferat.
Dacă nu-ti place, pot să-l schimb.
Ce spui ?
Îmi place foarte mult, Charles.
Am impresia că am perturbat atât de multe lucruri...
Îmi pare rău ! Nu trebuia să vin.
Charles, esti nebun. Tu nu mă deranjezi niciodată.
Ce vrei să fac ?
Vrei să cânt muzica noastră ?
Cânt rău, nu-i asa ?
- Ai un aer asa de trist ! - Nu. Cântă în continuare.
Trebuie să cânt sau să fiu drăgută ?
"Orhideea".
La ce te gândesti ?
Ce se întâmpla în acel cap... ?
Ce frumusete... Încep să devin nevrotic.
Aud voci.
Poate pentru că există voci.
Plec.
Esti insuportabil ! Nu se poate face nimic cu tine !
Dacă as putea să-ti fac creierul să gândească...
Ai putea..., dacă vrei... !
- Îti amintesti de prietena mea, Ernestine ? - Nu.
Ba da. O brunetă frumoasă.
- A întâlnit-o odată la Hipodrom. - Da.
Prietenul tău a decis să se căsătorească cu ea.
E cu adevărat un bărbat.
Nu crezi că e foarte frumos...
să faci asa ceva pentru o femeie
care ti-a dedicat cei mai frumosi ani ai săi ?
Nu stiu. Poate. Fiecare face ce crede.
Tu mă vei părăsi într-o zi. Sunt sigură.
Te poti astepta la orice din partea bărbatilor.
Bună dimineata, domnule.
- Vrei o cească de cafea ? - Nu, multumesc.
Pari relaxat.
Eu nu pot spune acelasi lucru despre tine.
E timpul să mă apuc de lucru. Dacă nu cumva e deja prea târziu.
- Doamne, a sosit frizerul. - Bine, să intre.
Când m-am trezit în dimineata asta...
m-am simtit eliberat de Odette.
Acum, chiar si imaginea ei mi se pare departe.
Coloritul său palid...
pometii săi proeminenti...
Poate m-a iubit mai mult decât se poate crede.
Te-a trădat mult...
Bună dimineata, domnule.
Pleacă în Egipt cu Forcheville si Verdurin.
- Tu plătesti excursia ? - Da.
Să cred că am pierdut multi ani din viata mea...
Am vrut să mor...
marea mea dragoste a fost pentru o femeie care nu-mi plăcea...
Nici măcar nu era genul meu.
Când te vei căsători cu ea ?
Charles, ce surpriză plăcută !
Fiica mea mă asteaptă în calească. Nu pot sta mult timp.
Ia loc putin.
Sotia mea va fi gata imediat. Luăm cina la arhiducesă.
Am venit să-i aduc Orianei fotografii ale monezilor Cavalerilor de Rhodos.
Le-am lăsat jos.
Charles, ce frumos din partea ta să vii să saluti o veche prietenă.
În rest, la tine totul e perfect...
ce îmbraci, ce spui, ce citesti... si ceea ce faci.
- Îti place toaleta mea ? - Bineînteles.
Mă bucur.
Cine va fi în seara asta la Arhiducesă ?
Obisnuita adunătură, azi va fi o confuzie groaznică.
În ultimul minut v-a invitat si fratele regelui Theodore.
Din nou printi ! Ce plictisitoare este societatea, dragul meu Charles !
Eu si Bazin intentionam să mergem în Italia primăvara următoare.
Ar fi o călătorie fantastică dacă ai veni si tu.
Se spune că faci văzute lucruri care fără tine nu s-ar vedea.
Iată-le !
Nu în seara asta, Oriane !
- Ba da. Arată-mi ! - Caleasca ducelui este pregătită.
Haide Oriane, e târziu.
Încă nu mi-ai spus dacă vei veni cu noi în Italia.
Cred că e imposibil.
Cum poti fi sigur că nu este posibil cu 10 luni în avans ?
Am să-ti spun dacă insisti,
după cum vezi, sunt foarte bolnav.
Da, nu arăti prea bine, dragul meu Charles.
- În 10 luni ai timp să te vindeci. - Domnul vă asteaptă în calească.
Care este motivul care te împiedică să vii ?
Draga mea prietenă,
deja sunt mort de multe luni.
Doctorii mi-au dat 3 sau 4 luni de viată,
cu optimism...
Ai chef de glume ? Ce vrei să spui ?
Ar fi o glumă foarte frumoasă !
Nu ti-am vorbit niciodată de boala mea, dar văd că mă întrebi...
îti spun că e posibil să mor dintr-un moment în altul...
Nu vreau să întârziati din cauza mea. Voi cinati la tară.
Nu vă faceti griji de cină. Nu contează.
Oriane, termină cu discutiile. Caii asteaptă înhămati de 5 minute.
Scuză-mă, Charles... Dar este de 5 si mergem departe.
Cu sigurantă...
Nu cred nici un cuvânt din ce ai spus. Mai vorbim.
- Vino la noi la prânz când doresti. - Dar Oriane, tâmpito...
Porti pantofi negri la o rochie rosie !?
Du-te si puneti rapid pantofi rosii.
- Credeam că suntem în întârziere. - Nu, deloc.
Nu face nimic. Să astepte. Nu poti să vii cu pantofi negri.
Spune-i servitoarei să aducă pantofii rosi. Grăbeste-te !
Ah, sotii ! Sunt neîndemânatici, dar sunt folositori.
Fără mine, ar fi venit la cină cu pantofi negri.
Mi-am dat seama. Nu m-a socat, nu e o tragedie.
Eu nu spun altfel, dar odată venită, arhiducesa si-ar da seama,
si eu ar trebui să mă întorc înapoi, să iau pantofii rosii.
Să mergem, te rog, dacă te găseste aici, începe să vorbească.
Îti mărturisesc că mor de foame.
În dimineata asta, am mâncat sos béarnaise, dar n-a fost prea bun.
Nu m-ar deranja deloc să mă asez la masă.
Vă rog să plecati.
- Tata, nu mă prezinti prietenilor tăi ? - Nu cred că e momentul potrivit.
Nu asculta prostiile medicilor. Sunt niste măgari.
Esti sănătos ca un peste. Ne vei îngropa pe toti.
Simt atâta milă că este bolnav, bietul Charles.
Nu este un motiv bun pentru a o invita pe sotia si fiica sa.
Ca si cum mi-ar spune :
"Fiica mea este bolnavă. Să vă primească printesa de Parma."
Să mergem.
Ne întoarcem altădată.
Cum pot găsi elegante aceste masini ? Vulgaritatea si nebunia au invadat lumea...
- Crezi că îmi stă bine ? - Desigur.
Uită-te acele pălării. Poartă ulcioare si fructiere pe cap !
Când mă gândesc la femeile pe care le-am cunoscut,
... dragul meu Charles !
- Bună dimineata, domnule. - Aceea e fiica ta, Gilberte, nu ?
Da, Meme.
Nu te-am întrebat :
Cum merge lupta cu îngerul invizibil ?
Amintirea dragostei mă va ajuta să nu mă tem de moarte.
Moartea... !
Noi spunem moarte, pentru a simplifica. Există atât de multe feluri de a muri...
De exemplu, a ta nu va semăna cu a mea.
Pierderea vietii, dragă Charles...
singura viată pe care fiecare din noi o are la dispozitie.
Ce am făcut cu a mea, Meme ?
Viata noastră este ca studioul unui artist,
plin de schite abandonate.
Sacrificăm totul unor fantome care dispar una după alta.
Suntem necredinciosi ambitiile noastre, visurilor noastre...
Prietenilor nostri...
Prietenia nu este mult,
dar cel care dispretuieste prietenia poate fi cel mai bun prieten din lume.
Am iubit mult viata... si am iubit foarte mult artele.
Acum, acele sentimente vechi mi se par foarte pretioase.
Este ca o colectie.
Îmi deschid inima ca pe un fel de vitrină...
Observ una câte una toate iubirile...
pe care altii nu le-au avut
si îmi spun
că ar fi foarte neplăcut să las totul.
Vine doamna Swann.
O cunoasteti ? Doamna Swann !
Nu îti spune nimic numele "Odette de Crecy " ?
Odette de Crecy " ? Mi s-a părut... Acei ochi tristi.
Acum, doamna Swann.
Dar, stii ? N-ar trebui să fie prea tânără.
Îmi amintesc că m-am culcat cu ea în ziua demisiei lui MacMahon.
Voia 500 de franci, dacă nu, nimic de făcut.
Da ?
Traducerea: Cristiano Ferocci BlackSeaTeam@gmail.com