Me ollaan e-e-e-ewokit
Metsäkuun henkiä oomme
Me ollaan e-e-e-ewokit
Metsäkuun henkiä oomme
Oomme rohkeita, sisukkaita Niin kuin meistä kerrotaan
Oomme vahvoja, taistelutahtoisia Varjelemme oikeuksiamme
Me ollaan e-e-e-ewokit
Metsäkuun henkiä oomme
Me ollaan e-e-e-ewokit
Metsäkuun henkiä oomme
Oomme kuin kotonamme maassa Viiletämme puissa
Kun lentää tahdomme Tuulen mukana purjehdimme
Me ollaan e-e-e-ewokit
Yhtä suurta onnellista perhettä
Me ollaan e-e-e-ewokit Yhtä suurta onnellista perhettä
Voi tavaton! Ei ole satanut kuukausiin.
Eikä aurankukkia ole enää jäljellä.
Hei!
Katsokaapas tänne.
Hienoa, Wicket.
Löysit aurankukat.
Kuivuus on säästänyt osan.
Saamme niistä koristeet huomisillan Huppujuhlaan.
Eivät ne olekaan aurankukkia.
Ne ovat tulikeijuja.
Wistie!
Kuningatar Izrina.
Ewokien heimo tervehtii wistieiden kuningatarta.
Anteeksi, Bozzie-täti.
Lähetin teidät tärkeälle asialle,
mutta telmitte tulikeijujen kanssa.
Tulkaapas. Ja varovasti lyhtyjen kanssa.
Palo olisi vaarallinen rutikuivassa metsässä.
Äläpäs karkaa, pikkuinen hehkukeiju.
Metsä janoaa vettä.
Lähes yhtä paljon kuin Morag janoaa kostoa.
Ja sinä, wistiekuningatar,
olet uusi palvelijani
taistelussani Lograyta ja kirottuja ewokeita vastaan.
Ee chee. Ja minä kun luulin, että ulkona on kuuma.
Tämä on välttämätöntä, Chirpa.
Goon dah, Logray.
Jos metsään syttyy palo,
tämä taikavaahto sammuttaa sen.
Näin meidän kesken toivon, ettei sille tule käyttöä.
Baga! Tule takaisin!
Wicket!
-Me nappaamme sen, täti. -Baga, tule takaisin.
Baga!
Goopa, Baga.
Olepas kiltti pikku bordok ja mene kylpyyn.
Onneksi sinulla on erikoinen lahjasi, Teebo.
Thees, Baga.
Hei, miten pyyhkii?
Goopa, Paploo.
Oletteko valmiita juhliin?
Selvähän se.
Siskoni, Malani, saa huppunsa tänään. Hienoa.
-Eikö vain, Wicket? -Joo.
Kunhan Bozzie-täti ei höyhennä minua ennen sitä.
Kuulehan, sinä kaipaat piristystä.
Mitäs jo leikittäisiin säkin pudotusta?
Säkin pudotustako?
Paploo, vanhimmat kielsivät sen typerän leikin.
Rauhoitu, serkku. Emme jää kiinni.
Touhusi ovat hölmöjä.
Minä suostun. Entäs sinä, Wicket?
Enpä tiedä.
Entä jos joudumme kiipeliin?
Olette minun seurassani.
Tulkaa, herrat. Säkit odottavat.
Ehkä minun pitäisi jäädä tänne ja...
Unohtaa koko juttu.
Wicket W. Warrick, kun saan sinut käsiini...
Hei, kamut. Odottakaa minua.
Keijuparka.
Haluat lentää pois. Kyllä vain.
Pian sinä lennät. Pian!
Niin!
Miksi tulit häiritsemään?
Päivää, valtiatar Morag.
Dulokshamaani.
Vanha fakiiri! Mitä sinä haluat?
No...
Hyönteisten puremat ovat vaivanneet meitä dulokeja,
ja mietimme, josko teiltä liikenisi...
Olette napannut tulikeijun.
Herkullista!
Se ei ole ruoaksi, tollo.
Vaan kostoa varten.
Kostan Lograylle ja niille kirotuille ewokeille.
Miksi vihaatte ewokeja niin kovasti?
Lograylla ja minulla on pitkä historia.
Olemme vanhoja ystäviä.
Tämä wistie on lahja ystävälleni.
Katso ja ota opiksesi, fakiiri.
Tulikeijut, ewokit kutsuvat teitä!
Tulenne polttakoon koko metsän kuoliaaksi.
Siinä hän menee!
Juoskoon eteen, juoskoon taakse
Juoskoon alle Ja sitten säkistä saa
Hutiin meni taas, lurdot.
-Yritä osua häneen! -Heitä.
Säälittävää.
Hyvin säälittävää!
Mummonikin heittää paremmin.
Tämä on hauska leikki, Paploo.
Miksi vanhemmat kieltävät sen?
Heidän mukaansa se on vaarallista.
Näytä sille, Wicket!
Voihan kvark.
Voi ei.
Kuka tämän teki?
Anteeksi, Bozzie-täti, se oli...
Se oli valtavan mutaa viskovan ukkoslepakon tekosia.
Ihan oikeasti, äiti. Ne syöksyivät taivaasta.
Ja heittivät mutaa kaikkialle. Eikö niin, Wicket?
-Ukkoslepakot. -Hyvin mielenkiintoista.
Heittivätkö lepakot tämänkin?
Goopa, Chirpa-setä.
Ette kai te pojat leikkineet säkin pudotusta?
Emme! Tai siis joo.
Ehkä ihan vähän.
Varovasti.
Jos pudotat sen, yuzzumini saavat iltapalaksi dulokshamaanin.
Hirveästi vaivannäköä tavallisen wistien vuoksi.
Kyseessä ei ole tavallinen wistie.
Hän on tulikeijujen kuningatar.
Jopas jotakin.
Mutta entäs se lupaamanne rohto ötökänpuremille?
Ota se ja häivy.
Mutta muista, että jäät palveluksen velkaa.
Tietenkin, oi noidista mahtavin,
öisten henkien kuningatar.
Ala laputtaa!
Oi parhain...
Lennähän omiesi luokse.
Muille wistieille kiroukseni tartutat.
Kuivat puut ja ewokit,
niille korventavan tuhon aiheutat!
En enää ikinä yritä päästä pälkähästä valheella.
En minäkään. Hirveän työlästä.
Kvark. Yksi pieni hätävale, ja jouduimme töihin.
Vieläpä rankkoihin töihin.
Danvay!
Auttakaa!
Se leviää!
Dangar, ewokit!
Menkää te pojat loitommalle.
Näin sammutamme tulen.
Miksi sytytitte tulen tällä kuivalla pellolla?
Mutta emme me sitä sytyttäneet. Oikeasti.
Turha yrittää taas päästä tästä valheella, Paploo.
Kuka sen sytytti?
Ei kukaan. Se vain roihahti luudastani.
Se oli outoa.
Vai niin.
Voi ei.
He eivät uskoneet meitä.
En uskoisi minäkään.
En sen jälkeen, kun Paploo tarinoi ukkoslepakoista.
Tosi kiva, syytä vain minua.
Niin syytänkin, lurdo.
Vai lurdo? Mokomakin...
Peru sanasi, dulokpää.
Pakota minut siihen!
Hei, riita sikseen.
Olemme vartioasemalla kolme päivää.
Yritetään viihtyä.
-Hyvä on. -Selvä.
No niin, vangit. Valot pois.
Aamulla kaikki on paremmin. Näette vielä.
Mitä te teette unessani?
Hetkinen, tämä on minun uneni.
Eipäs, vaan minun.
Puut kärsivät ja pyytävät apuamme.
Näitkö sinäkin sen unen?
-Me kaikki näimme. -Se ei ollut pelkkää unta.
Ne kutsuvat meitä.
Kuuletteko te?
Voi ei!
Metsäpalo.
Tulkaa, varoitetaan kyläläisiä.
Dangar!
Hei, kuulkaa!
Teidän tenavien piti pysyä majassa.
Mutta Weechee, metsä...
Mikä tuo on?
Älkää koskeko siihen.
Izrina, wistieiden kuningatar.
Hän sytytti tulipalon.
Syy ei kuulemma ollut hänen.
Tulgahnoita Morag loitsi hänet.
Vai Morag?
Ee chee! Puut palavat.
Heimoa on varoitettava!
Palataan kylään.
Tervetuloa Huppujuhlaan.
Upeat pippalot.
Kunpa Wicket ja Paplookin olisivat täällä.
Olemme kokoontuneet tänne pyhien Sielupuiden varjoon
kunnioittamaan näitä nuoria ewokeja.
Kuten puut, jotka teille istutettiin synnyttyänne,
tekin olette kasvaneet vahvoiksi ja isoiksi.
Ewokit ja puut ovat aina eläneet rinnatusten,
molemmat suojellen toisiaan vaaralta.
Se yhteys vain vahvistuu, kun nyt otatte ensiaskeleenne
kohti merkittävämpää elämää heimossa.
Näyttää siltä, että tarvitset toisen hupun.
Ei, päällikkö Chirpa, tämä on sopiva.
Minä kasvan kyllä.
Hyvä on. Nyt julistan teidät...
Hutar!
Wicket!
Miten kehtaatte astella tänne?
Saitte rangaistuksen.
Päällikkö Chirpa, metsä palaa.
Valheita. Jälleen metkujanne.
Wicket puhuu totta.
Minäkin näin sen.
Keiju kertoo kaiken.
Kuningatar Izrina.
Morag? Se kiero tulgahnoita.
Tällä kertaa hän meni liian pitkälle.
Malani, aistitko sinäkin sen?
Tunnen puiden tuskan.
Ne pelkäävät, ja niihin sattuu.
Puut ovat aina puhuneet voimakkaimmin pikkuisille.
Olemme suuressa vaarassa.
Valmistelkaa turvatoimet.
Ota sanko!
Heittäkää vesi!
Lisää vettä!
Liekit tavoittavat pian kylän.
Ewok-parat.
Ette saa vettä palonne sammuttamiseen.
Päällikkö, joki kuivuu.
Meidän on yritettävä, oli mikä oli.
Logray, saitko taikavaahtosi valmiiksi?
Sain.
Sitä on lisää majassani.
Goon dah. Tuokaa katapultti!
Ladatkaa se uudestaan!
Et voita niin helpolla, vanha kuomani, Logray.
Wicket! Palautit wistiet ennalleen.
Mutta ne tuhosivat katapultin.
Olemme tuhon omia.
Täytyy olla jokin toinen keino.
On päästävä liekkien yläpuolelle.
Voisimme käyttää varjoliitimiä.
Se ei onnistu tässä tuulessa.
Syöksyisitte liekkeihin.
Izrina haluaa auttaa.
Wistiet voivat johdattaa nuoret turvallisesti taivaalle.
Olkoon niin.
Dangar, ewokit! Sitten mennään!
Nuoren Wicketin idea oli sittenkin viisas.
Ehkä tuomitsimme pojan liian äkkiä, Bozzie.
He raivasivat polun liekkimereen.
Autetaan heitä, jotta tuli ei tavoita Sielupuita.
Sielupuut! Ne eivät saa vahingoittua.
Tuli alkaa tukahtua.
Tällä kertaa emme saa toruja säkkien pudottelusta.
Wicket, Bozzie-täti on tuolla!
Et vie Sielupuutani, kuulitkos?
Minä autan häntä.
Mene pois siitä!
Wicket, sinä hirveä, ilkeä, mätä...
Ihana, kultainen, herttainen, ihmeellinen enkeli!
Hienoa, vanha kuoma.
Autoit taas pelastamaan väkesi.
Pian jäljellä olemme vain me kaksi, Logray.
Lopulta vain minä jään jäljelle!
Kiitos Henkipuulle.
Tämä sade auttaa metsää taas kasvamaan vahvana.
Me pelastimme puut!
Wicket.
Halusin kiittää sinua Sielupuuni pelastamisesta.
Voitko antaa anteeksi ankaruuttani sinua kohtaan?
Ilman muuta.
-Ollaanko ystäviä? -Ystäviä.
Ee chee wa maa!
Tekstitys: Irmeli Rapio