Vi er ewoker
Vi er skogmånens ånder
Vi er ewoker
Vi er skogmånens ånder
Vi er modige, vi er dristige Slik det er blitt fortalt
Vi er sterke og vi kjemper Og står for det som er rett
Vi er ewoker
Vi er skogmånens ånder
Vi er ewoker
Vi er skogmånens ånder
Vi har hjemmet vårt på bakken Og gatene i trærne
Når vi vil fly Seiler vi på vinden
Vi er ewoker
Vi er en stor, lykkelig familie
Vi er ewoker
En stor, lykkelig familie
Det er fint å være ute av landsbyen av og til.
Ingen plikter. Ingen tante Bozzie som maser.
Og ingen gutter som kan spolere moroa.
Jeg vet om én gutt du ikke har noe imot.
Hva? Hvem da?
Å, du vet...
Den lille søtnosen din, Teebo.
Ja.
Teebo.
Ja, Teebo.
Jeg er ikke så forgapt. Er jeg det?
Teebo.
Ta imot meg. Jeg dåner.
Hold opp.
Floggene har kommet tilbake.
Ved de store trærne?
Er du sikker, datter?
Ja, far. En hel familie.
De brøytet seg gjennom trærne som om det var gress.
Goopa, Wicket.
Hei, Malani.
Hva syns du om min nye hette? Er den ikke fin?
Høvding Chirpa ga den til meg.
Det betyr at jeg er blitt voksen.
Nesten.
Så nå kan du be meg med på bærplukking.
Eller en spasertur i måneskinn.
Eller vi kan holde hender.
Malani.
Ja, Wicket?
Kan du være stille? Jeg kan ikke høre de eldste.
Sant nok, floggene er mektige.
Men vanligvis rolige og fredelige.
Vi må holde oss unna dem
og aldri tirre dem.
Kom.
Vi må være raske.
Ewoker!
Takket være sporene vi etterlot oss,
tror floggene at ewokene tok ungen deres.
Selv ikke Lograys krefter kan redde dem nå.
Før ham bort.
Men varsomt.
Så snart familien hans har knust ewokene,
får de ham helskinnet tilbake.
Imens vet jeg nøyaktig
hvor han kan bli tatt vare på.
Hva?
Forventer du at jeg, kongen over alle duloker,
skal være barnevakt for en flogg-baby?
Nå går du for langt, Morag.
Kong Gorneesh.
Jeg trodde du ville bli glad for å gjøre meg en tjeneste.
Hvis du nekter...
Vi passer gjerne på den søte, lille babyen.
Takk.
Jeg henter ham etter at familien hans
har ødelagt ewokenes landsby.
Adjø.
Bruker hun floggene til å utslette ewokene?
Jeg syns nesten synd på dem.
Men jeg syns mer synd på meg.
Slipp. Hold opp med det der.
Stopp.
Hei.
Vent.
Vil du leke?
Jeg skal finne deg.
Vi skynder oss.
Jeg vil ikke møte på floggene igjen.
Vet ikke hva som er skumlest.
Å strides med en av dem eller med Teebos lillesøster.
Hun liker deg.
Og jeg liker henne. Langt unna meg.
For en plageånd.
Er du ikke litt streng mot henne?
Kom an, Kneesaa.
Hun stirrer sånn på meg med drømmende øyne.
Det minner meg om når Latara stirrer på Teebo.
Ee Chee Wa Wa, Latara.
Hold opp.
Latara.
Noe nytt, munyip?
-Å nei. -Hva skjer, Teebo?
Denne munyipen sa han lekte med Malani
i busken da vi gikk forbi.
Du sa noe som fikk henne til å gråte.
Nå har hun løpt ut i skogen.
-Wicket. -Godt jobba, Wicket.
Vi ses.
Jeg må finne Malani.
Vent. Vi blir med.
Malani.
Vent.
Trærne sier hun kom forbi her,
men også noe mer. En advarsel.
Hva var det?
Vent her.
Malani, er det deg?
Malani.
Ewok.
Vi stikker.
Denne veien.
Inn i trestammen!
Ewoker.
Hjelp meg å dytte.
Ta i.
Floggene går amok.
Vi må advare landsbyen.
Teebo og jeg kan lete etter Malani. Vi må finne henne...
...før de gjør det.
Raska på med maten.
Dette er femte måltid i dag. Hvor mye skal han spise?
Ikke klag.
Du har den enkle jobben.
Pass på.
Hvorfor gråter han?
Det mener du ikke.
Lojale undersåtter,
det vanker ære og belønninger
og min evige takknemlighet
til den duloken som...
Oppfør deg nå.
For å være sikker på at du gjør det...
Du kommer deg ingensteds nå.
Nå skal jeg ta meg en lur.
Vi ses, Bradley.
Hei.
Hvem er du?
Skal jeg hjelpe deg å få løs foten din?
Greit.
Jeg løsnet knuten.
Ewok.
Bare hyggelig.
Hvor er moren og faren din?
Vi har i alle fall begge fått en venn.
-Malani. -Malani.
-Hvor er du? -Her.
Malani?
Goopa, Teebo.
Og andre.
Hei, Malani.
Kom ned derfra.
Han er ufarlig. Han er vennen min.
Jeg fant ham alene i skogen.
-Kan jeg beholde ham, Teebo? -Selvfølgelig ikke.
Tar vi ham med til foreldrene hans,
-lar de nok oss ewoker være i fred. -Smart tenkt.
Teebo.
Malani.
Tauet.
Teebo.
Kom an, vi trenger mer mat.
Jeg er bekymret for hva Morag vil gjøre for å få babyen tilbake.
Ta det med ro. Han vil lukte maten og komme tilbake.
Her kommer han, konge.
Babyen vår.
Teebo.
Wicket.
Hvor er jeg?
Jeg tror ikke du vil like svaret.
Velkommen til vårt lille skjulested.
Mamma-floggen påstår at vi har stjålet babyen hennes.
Hva? Kanskje noen har tatt babyen deres.
Noen som ville legge skylda på oss.
Morag.
Kneesaa, går det bra?
Jeg tror det.
Du store min!
Du har reddet dem.
Vi må finne den baby-floggen.
Ewokene belønner oss nok godt for å gi dem de forsvunne barna.
Konge,
se hva vi fant vandrende rundt i sumpen.
Flere barn til dulok-barnehagen.
Her.
Hei, Malani.
Neimen, er det ikke mester Wicket W. Warrick
som er her for å fornærme meg mer.
Jeg mente ikke de tingene jeg sa.
Jeg syns du er kjempeålreit, og jeg vil ikke såre deg.
Hjelper det om jeg sier unnskyld?
Wicket.
Her er planen.
Vi trenger hjelp fra de koli-pippene.
Kan du overbevise dem?
Trenger kong Gorneesh et bad?
Hva driver du med nå, da?
Nynner bare en vuggesang mamma pleide å synge.
Syngende barnevakter.
La oss høre høvdingens datter synge for dulokene.
Takk, pipper. Klar, Wicket?
Krigere, klargjør våpnene deres.
Du kan jammen det å synge vuggesang.
Jeg håper han sover lenge nok til at vi får ham til foreldrene.
Babyen! Ewokene!
Etter dem, tosker!
Vær så snill, stopp denne galskapen!
For en herlig sabotasje.
Jeg skal nyte dette øyeblikket i flere århundrer.
Vi er nesten fremme. Bare litt til.
-Nei. -Ikke gjør det.
Vær så snill.
Stopp, pelsdotter.
Jeg skal ha den babyen.
For en grusom dag.
Se på den lyse siden. Ingenting annet kan gå galt.
Du har nok rett.
Du lot flogg-barnet rømme.
Jeg kan forklare. Du skjønner...
Si det du, sjaman.
Så klart. Jeg...
Ja, ewokene er deres venner.
Håper du ikke er misunnelig.
Jeg får leve med det.
Må lysets ånd følge dere.
Tekst: Stine Ellingsen