Vi är E-E-E-E-E-E-Ewoker
Vi är andarna från skogsmånen
Vi är E-E-E-E-E-E-Ewoker
Vi är andarna från skogsmånen
Vi är modiga, vi är djärva Som sägnerna berättade
Vi är starka och vi slåss Och vi står upp för våra rättigheter
Vi är E-E-E-E-E-E-Ewoker
Vi är andarna från skogsmånen
Vi är E-E-E-E-E-E-ewoker
Vi är andarna från skogsmånen
Ja, vi trivs på marken Och på trädens motorvägar
När vi vill flyga högt Seglar vi bara på vinden
Vi är E-E-E-E-E-E-Ewoker
Ja, vi är en enda stor lycklig familj
Vi är E-E-E-E-E-E-ewoker
En stor lycklig familj
Hej, Weechee. Var är din bror?
Här är jag.
Jag hoppas att jag inte är sen.
Det här är så tungt.
Är du säker på att du har tillräckligt att äta här?
Ljusets träd är nästan en hel dags resa.
Jag hoppas det. Det var allt jag kunde bära.
Men pappa, du måste låta mig gå.
Det heliga stoftet har alltid transporterats till trädet av unga män.
Men kan inte traditionen förändras?
Jag är ledsen, min dotter. Nej.
Du måste beundra hennes anda.
Vi går och tittar till våra resenärer.
Var nu försiktiga och återvänd välbehållna, pojkar.
Ta det inte så hårt, Wicket.
Du blir gammal nog att åka nästa gång.
Resenärer, ni måste skynda er.
Dessa mörka vindar visar att vårt Ljusets träd bleknar snabbt.
Om det skulle förgås, vinner den onda nattanden mycket makt.
Denna flaska innehåller det heliga stoft som kommer att förnya trädets kraft.
Ni måste stänka det på jorden vid foten av trädet.
Betrakta det som gjort, mästare Logray.
Det här blir ingen lätt resa, Weechee.
Det finns många faror längs vägen, både verkliga och inbillade.
Denna magiska lykta kommer att leda er till trädet och hålla er välbehållna.
Lycka till, pojkar.
Chak. Redo, trupper.
Rädda trädet.
-Hejdå, mamma. -Hejdå.
-Farväl, unga ewoker. -Var försiktiga.
Ta hand om er på resan.
De växer upp så fort.
Jag borde följa med dem. Det är inte rättvist.
-Hejdå, Teebo. -Det är inte rättvist alls.
En dag som denna, känns det bra att bara vara vid liv.
Ja, sire.
Det här fruktansvärda...
...härliga vädret måste betyda
att Ljusets träd blir svagt igen.
Ja!
Än en gång har vi en chans att riva ner det sabla trädet.
Och den här gången kommer inte jobbet fumlas av nån odugling.
Men sire, det var inte mitt fel.
-De lurade mig. -Nog!
Den här gången tar jag hand om det.
Allt du behöver göra är att följa ewokungarna och fördröja dem.
Sire?
Fördröjda.
Snart kommer hela Endor att styras
av Nattanden och dess mest hängivna beundrare.
Jag!
Åh, ve.
Vilket läskigt ställe.
Tror du att det här är en av de verkliga farorna?
Eller bara en inbillad?
Du är väl inte rädd?
Knappast!
Jag kan inte ta ett steg till.
Landgången!
Monster!
Sa han... Sa han "monster"?
Willy!
Vänta på oss!
Paploo, det var hemskt.
Den var lika lång som ett träd med de mest hemska horn. Och...
Ja, vad det än var, tror jag att vi lyckades springa ifrån det.
Yub nub, hörni, lyktan säger att vi måste gå över bron.
Den ser halvrutten ut.
Tror du att det är säkert?
Visst. Dessutom, om något går fel,
har vi en fin, isig flod som fångar oss.
Fantastiskt.
Här, Willy, håll lyktan åt mig.
Nu kör vi.
Kom igen.
Kom igen! Lätt som en plätt.
Bakom dig, Teebo.
Willy, kommer du inte?
Det är för läskigt, Weechee.
Vad ska du göra då? Gå tillbaka?
Det är... Det är han!
Hördu! Nej! Se upp!
Nej!
Lyktan!
Åh, nej!
Stoppa lyktan!
Tacka farbror Munyip för det.
Är det ditt monster?
Goopa, killar.
Jag ville inte skrämmas.
Här är er lykta.
Jag kan väl följa med er?
Nej, jag vet inte...
Jag skulle kunna komma till nytta, ni vet, rädda lyktor.
Och saker... Storebror?
Tack för att jag fick följa med.
Vänta bara tills hövding Chirpa får reda på att du inte lydde honom och följde med.
Oroa dig inte, Wicket. Jag försvarar dig.
Weechee, kan vi inte vila nu?
Oroa dig inte, Willy. Vi vilar när vi har passerat
Arbo-labyrinten.
Många ewoker har gått vilse där inne.
Tur att vi har lyktan som visar oss vägen.
Eller hur, Weechee?
Lykta? Vem behöver en lykta? Här, Wicket.
Jag kan hittar genom denna labyrint med ögonbindel.
Perfekt.
Vi passerar dem i labyrinten och gillrar vår fälla.
Vi kan inte följa efter dem in dit.
Vi kommer också att gå vilse.
Jag har redan tänkt på det.
I åratal har jag fulländat de här speciella glasögonen.
De kommer att visa mig den sanna vägen genom labyrinten.
Jag tror att labyrinten är ditåt.
Jag vet det.
Jag testade dig bara.
Ta säcken och följ mig.
Och försök att hänga med.
Vi har vandrat i timmar.
Jag tyckte du sa att du kunde leda oss ut.
Jag tror att om vi...
Vill du leda gruppen, Paploo?
Ja, jag slår vad om att jag kan det.
Vilken väg är det då, ledare?
-Du vet, om vi bara... -Det är lätt.
Det här måste vara vägen för oss.
Det är den här vägen. Följ mig.
-Men... -Bäst att ha lyktan till hands.
Arbo-labyrinten.
Hur ska vi hitta pojkarna där inne?
Kneesaa?
Tror du att vi gjorde fel som inte lydde hövding Chirpa?
Nej.
Jag önskar att vi inte behövde gå emot honom.
Men det är viktigt att visa att vi är modiga.
Kom igen, vi kommer ikapp pojkarna på nolltid. Du ska få se.
Ledaren.
När ska du visa oss vägen ut?
Enligt mina beräkningar borde utgången vara precis runt det här hörnet.
Lurdo, vi har passerat samma sten tre gånger nu.
Det är lätt nu. Det finns bara en väg kvar.
Okej, den här vägen.
Men, killar. Den här lyktan pekar...
Farbror! Se upp för...
...stenen.
Din dåre! Se vad du har gjort.
Nu är mina speciella glasögon förstörda.
Lyckligtvis har jag kommit förberedd. Öppna säcken.
Detta superklibbiga nät är täckt med gangasav.
Det här kommer att stoppa ewokerna.
Men hur hindrar du dig själv från att fastna i det?
Det är inte mitt problem. Det är ditt.
Kom igen nu! Vi ska hitta ett ställe att gillra vår fälla på.
Hörde du nåt?
Jag tyckte att jag hörde Teebo.
-Du hör Teebo i sömnen. -Ja...
Kom igen! Pojkarna kanske gick hitåt.
-Teebo. -Latara, vänta!
Duloker!
-Spring för livet! -Latara, vad flyr du ifrån?
Duloker!
Efter dem.
Så ja.
Nu har jag dig.
Hördu.
Åh, nej.
-Förlåt, farbror. -Du... Du...
Nämen, det må jag säga.
Rakazzak fångas i sitt eget nät.
Kneesaa! Du klarade det!
Du fångade dulokerna.
Kneesaa. Latara. Vad gör ni flickor här?
-Vi har hittat pojkarna. -Nu är det kört.
De vet att vi inte ska vara här.
Bäst att ni har en bra förklaring.
Vi plockade bara bär.
Bärplockning?
Nej, vi är också här för att visa vad vi går för.
Ni har sannerligen visat att ni kan fånga duloker.
Du! Du är slut.
Det är bäst att ni följer efter oss.
Varför? Det ser inte ut som att det går bättre för er
att hitta ut härifrån.
Om ni slutade gräla,
skulle ni märka att Lograys lykta har visat vägen ut hela tiden.
Varför sa du inget tidigare?
Hörni, jag är trött.
Kan vi vila nu?
Vi kan inte gå längre ändå.
Det här är Dalen av flytande träd.
Ljusets träd är på andra sidan.
Hur ska vi komma över?
Ingen har någonsin sett botten.
Titta!
Ljusets berg.
Vi kommer precis i tid. Ljuset är väldigt svagt.
Titta där.
Träden följer efter oss.
Jag antar att de vill hjälpa oss.
Det är inte bara träd.
Det är Gorneesh och hans duloker.
Ni är färdiga, ewoker.
Ni kommer aldrig till Ljusets träd nu.
Åh, nej.
Håll i luvorna, pälsmurvlar.
Var beredda på att ramma dem.
De kommer att ramma oss.
Åh nej!
Bort med era skabbiga tassar!
Vad har vi här?
Är det ewok-trädstoft?
Nej. Ge mig den där.
-Du får den inte. -Tyst, pälsmurvel.
Ditt Ljusets träd är historia.
Du borde inte låtit honom ta stoftet, Weechee.
De kommer undan.
Farväl, pälsmurvlar.
Det är bra, Wicket. Befria oss, så visar vi den där...
Okej.
Vi då?
Dra, era rothuvuden!
Dra!
Wicket! Kneesaa! Nej!
De har ingen chans mot alla duloker.
Chak. De behöver vår hjälp.
Dulokerna krossade alla våra åror.
Nej, vi är färdiga.
Jag har det! Vi använder våra filtar.
Våra filtar?
Ljusets berg är rakt fram.
Teebo, ser du några duloker på land?
Nej, men deras träd är överallt.
Alla måste vara uppe på berget.
Hoppas Wicket och Kneesaa uppehåller dem tills vi kommer.
Geniet.
Har du tänkt på hur vi ska stanna den här saken?
Stanna den?
Vi kommer att...
Du och dina dumma idéer.
Vad klagar du på?
Vi stannade, eller hur?
Låt oss gå.
Hej och hå.
-Vi måste stoppa dem. -Det ska vi. Kom igen.
Snart blir vi av med det här eländiga ogräset.
Och Nattanden kommer att härska över Endor.
Hej och hå.
Räkna inte med det, lurdo.
Ewok?
Jag kan inte se.
Det heliga stoftet.
Hur ska jag få det till trädet?
Jag tar stoftet, ewok.
Wicket. Hjälp!
-Kneesaa! -Ge mig det där!
Fånga.
Spring, Wicket. Rädda trädet!
Du din...
Spring!
Förbanne dig, pälsmurvel!
Åh, nej!
Vi kom för sent.
Titta, det är Wicket!
-Och kung Gorneesh. -Och kung Gorneesh.
Stoppa honom!
Ewok!
Det är en ewok! Han har stoftet!
Ta honom!
-Ewoker. Vi är omringade. -Jag har dig.
Vad gör ni, era skurkar?
Vänta. Stanna!
Nej!
Nej, han kommer undan! Ta honom!
Åh, nej.
Ljuset.
Vackert.
Wicket, du klarade det.
Vi måste låta Gorneesh veta att de nedriga ewokerna är på väg.
Vad i hela friden?
Varför blir det ljusare?
Åh, nej.
Spring!
Det gör jag!
Och med stor stolthet
förkunnar jag att dessa heroiska resenärer
har förtjänat silverfjädern för tapperhet.
Detta leder oss nu till en annan sak.
Tre unga ewoker som åkte på denna resa utan tillstånd.
Sådant beteende är oförsvarligt.
-Ja, sir. -Jag är ledsen, pappa.
Ja, sir.
Å andra sidan,
med tapperheten och skickligheten ni alla visade,
har jag inget val än att överlämna era silverfjädrar.
Gratulerar, ewoker!
Översättning: Jeni Orimalade