Me oomme ewokit Leppoisat ewokit
Asumme puissa Spiraalissa
Tanssimme metsässä Endorin kuussa
Yhdessä me ewokit Pidämme hauskaa
Ystäviä oomme Ystäviä ikuisesti
Ewokit
Oomme huolettomia Seikkailuun käymme
Autamme ystävää hädässä Täällä metsässä
Taikaamme jaamme Endorin kuussa
Ewokit vetävät yhtä köyttä Hauskaa pitäen
Ystäviä oomme Ystäviä ikuisesti
Ewokit
Me oomme ewokit, jee
Wicket, sijasitko jo riippumattosi?
Kyllä, äiti. Noin. Voi ei!
Mahtavaa. Taas sisällä kotitöissä.
Niin varmaan!
Minun pitäisi olla tuolla ulkona.
Wicket? Odota vähän.
Kasasitko jo polttopuut?
Tein sen jo, äiti.
-Heippa. -Odota vähän.
Sinun piti kuoria marjoja sadonkorjuujuhlaa varten.
-Mutta se on lasten työtä. -Siksi pyydänkin sinua tekemään sen.
Ja kun se on tehty, pari kalebassia kaipaa pesua.
Nyt riittää. Minä muutan pois.
-Niinkö? -En ole enää lapsi.
-Paras ottaa huivi. -Kiitos.
Vaadittaisiin miljoona munyipia raahaamaan minut takaisin.
Miljoona munyipia.
Mahtaakohan hän pysyä metsässä kauemmin kuin veljensä?
Wicket!
Onko se totta? Aiotko todella muuttaa pois?
Joo, äiti on aina käskemässä minun tehdä jotain.
Samoin minun.
-Ja kohtelee aina minua kuin lasta. -Samoin minun.
Eikä anna mennä ulos silloin, kun tahdon.
Niin minunkin. Hei, odota.
-Mitä nuo ovat? -Minun tavarani.
Näytämme vielä heille. Osaamme elää omillamme.
Täälläpäin on vanha puulinnake. Täydellinen uudeksi kodiksemme.
Onko se tuo? Aika röttelö.
Se kaipaa vain vähän työtä. Tule, laitetaan paikat kuntoon.
Tunkeilijoita. He eivät viivy kauan.
Missä se puutappi on?
-Teebo? -Tulossa.
-Pidä kiirettä sen laudan kanssa. -Ole hyvä.
Ei tuo lauta vaan se toinen.
Etkö osaa tehdä mitään oikein?
Kotona en tehnyt näin paljoa töitä.
No, jos et tykkää nykymenosta, ota sitten johto.
Ei, tykkään, että riippumatto on tiukalla.
-Tiukemmalla. -Olet pahempi kuin äitini.
Tahdotko sanoa jotain?
Tätä tiukemmalle sitä ei saa.
Kokeile sitä nyt.
Selvä.
Hei, kaverit.
Tulimme katsomaan, miten teillä menee.
Oletteko valmiit myöntämään tappionne?
-Latara. -Tappion? On mahtavaa olla omillaan.
No, koska ette palaa illan sadonkorjuujuhliin,
toimme teille jotain.
Kiitos, kokkaamme itse omaan sadonkorjuujuhlaamme.
Senkö minä haistan?
Toivottavasti tuo ei ollut päivällisenne.
Eikä vain sitä, vaan myös kaikki ruokamme.
Söisin mieluummin kärähtänyttä muhennosta kuin laittamaanne ruokaa.
Hyvä, no sitten ette tarvitse tätä.
-Se on hyvää. -Teebo!
Tule kotiin meidän kanssamme. Älä välitä Latarasta.
En ikinä. Miljoona munyipiä ei voisi raahata minua takaisin.
Lähdetään, Kneesaa.
Kun tulee pimeää, he juoksevat kotiin yön otusten pelottamina.
Yön otusten? Pitäisi kai mennä takaisin.
Latara yrittää vain pelotella meitä.
Mene etsimään syötävää. Minä siivoan.
Kyllä kaikki järjestyy. Luota minuun.
-Mitä tuo oli? -Tulin takaisin!
Hei, siivosin juuri.
Aiomme pelata trokkia. Tuletko mukaan?
Entä päivällinen? Sinun piti etsiä syötävää.
Etsinkin. Kaglesit valmistivat tobolehtiä, jingjangmarjoja ja paistettua mahugaa.
Entä minä?
Halusitko sinäkin päivällistä? No, tämä jäi yli.
Kiitos.
On kiva saada taas naapureita.
Ihme, että kirkujat antoivat teidän jäädä.
Kirkujat? Keitä he ovat?
Tiedättehän, ne ilkeät metsän henget, jotka asuvat täällä.
Emme ole koskaan kuulletkaan kirkujista.
Tarkoitatteko, ettette saaneet lupaa asua täällä?
Emme.
-Hei. -Hei.
Hei!
Minua pelottaa. Mennään kotiin.
Ehkä omillaan asuminen ei olekaan niin mahtavaa.
Tiesin, että kipittäisitte takaisin.
Minähän sanoin
Mehän sanoimme
Jos lähdemme,
koko kylä nauraa meille.
Meidän pitää vain hoitaa kirkujat itse.
Kirkujat tulivat hoitelemaan meidät.
Rauhoitu nyt.
Ei tänne pääse mikään noiden ansojen ohi.
Ne ovat täällä.
Minä sain sen! Se sai minut!
Kvark.
Tuolla ne menevät. Tule.
Tulisitko alas sieltä?
Äänet tulevat puun sisältä.
Emme kai mene tuonne?
Teebo, tuolla.
Tämä on viimeinen mahdollisuutenne ennen kuin tuhoamme teidät.
Tule nyt. Ei olla epäkohteliaita.
Minä sain idean. Anna taikapussisi.
Selvä.
Tämä on viimeinen varoituksenne ennen varmaa tuhoa.
Nappaa se.
Nappasimme yhden.
Antautukaa, kirkujat, tai ystävänne saa maksaa.
Ei täällä ole ketään muuta. Vain minä, Larry.
-Larry? -Larry?
Et huijaa meitä. Kuulimme toiset.
Vain minut ja äänijuureni.
Huudan niiden läpi.
-Se kuulostaa kokonaiselta armeijalta... -Kirkujia.
-Mutta miksi pelästytit meidät? -Koska olitte puussani.
Sinun puussasi?
Olen ollut täällä ypöyksin siitä asti, kun karkasin lapsena kotoa.
Parin vuoden jälkeen tuli koti-ikävä, palatessani kaikki olivat muuttaneet.
Olivatko he jättäneet sinut?
Sanoin heille, että vaadittaisiin miljoona munyipia raahaamaan minut kotiin.
Joten he lähtivät ilman minua.
Miljoona munyipia?
Onkohan liian myöhäistä ehtiä sadonkorjuujuhlaan?
-Ei, jos pidämme kiirettä. -Tule.
En ollutkaan tajunnut, kuinka kaipasin kaikkia.
On tosi kiva olla kotona.
Mikään ei olisi ollut samoin ilman sinua.
Ilahduitko paluustani, Latara?
Tosi paljon.
Luuletko, että ystäväsi saa tarpeeksi syödäkseen?
Tosi hyvää. Suokaa anteeksi. Aiotko syödä tuon?
Voitko ojentaa marjoja? Anna vain koko kulho.
Kiitos. Tosi hyvät tarjoilut.
-En ole ikinä ollut tällaisissa juhlissa. -Joo.
Poikani prinssi Vorkin on naitava prinsessa.
Varakas, hyvin kasvatettu ja varakas.
Vartijat, tuokaa ehdokkaat.
Kyllä, kuningatar Sluga.
Mutasuu-heimon prinsessa.
Tykkään hänestä, mamma.
Aivan liian rahvas. Kuoppaan vaan.
Hihiäisten prinsessa.
Tykkään hänestä, mamma.
Ei, ei kelpaa.
Älä huoli, Vorky-kultaseni.
Tiedän, mistä saamme sinulle prinsessan.
Ewokien heimosta.
-Tuokaa minulle ewokkiprinsessa. -Kyllä, kuningatar Sluga.
Työtä työn perään. En muuta teekään.
Päästäkää irti, senkin kaarnansyöjät.
Kvark.
Hei, Latara. Mitä oikein teet?
Raadan, kuten aina.
Kunpa olisin prinsessa kuin sinä, Kneesaa.
Sitten minulla ei olisi askareita.
Mutta onhan minulla askareita.
Opettelen johtamaan heimoa. Se on iso vastuu.
Ei se ole sama asia. Voisinpa olla prinsessa yhden päivän.
Yhden päivän? Hyvä on.
Hän huomaa, ettei se olekaan niin helppoa.
Tämä on huonoin ideasi ikinä.
Wicket, sinä lupasit auttaa, jos annan sinulle kärsivällisyyden helmen
kunniavyötäsi varten.
Satuloikaa ratsuni, rahvaat.
Lähden kiertämään valtakuntaani.
Rahvaat?
-Wicket. -Hyvä on, Latara.
Prinsessa Latara nyt.
Äkkiä nyt.
Eteenpäin, elukka.
Anarkiaa?
No, ehkä tämä hedelmätorttu kääntää mielesi.
Ei noin nopeasti!
Baga! Pois tieltä, rahvas!
Ei! Kaivo!
Pysähdy!
Peruuta!
-Olen ihan sotkuinen. -Latara?
No, olet kaunein sotku, jonka olen nähnyt.
Aion silti kiertää valtakuntaani ja te saatte auttaa.
Nopeammin, palvelijat.
Vauhti kiihtyy, kunhan heitän pois turhan painolastin.
Wicket, tottele prinsessa Lataraa.
Kvark.
Prinsessa Latara?
Ewokkien prinsessa kuningatar Slugalle.
Tämä on ainoa tapa matkustaa.
Olemme tarpeeksi kaukana. Viekää minut nyt takaisin.
Nyt riittää.
Kneesaa saa kyllä pitää kärsivällisyyden helmensä.
Mitä tarkoitat?
Tottelin käskyjäsi vain palveluksena.
Oikeasti?
Kneesaan ei tarvinnut lahjoa minua.
Pidän yhä sinusta, kuinka inhottava sitten oletkin.
Mitä?
Kuka noita lurdoja kaipaa? Voin olla prinsessa ilman heitä.
-Napatkaa! -Älkää päästäkö pakoon!
Ei!
Saimme ewokkiprinsessan kuningatar Slugalle.
Apua!
Kuinka ihana pieni ewokkiprinsessa.
Ei!
Hänestä tulee sinulle täydellinen morsian.
Morsian?
Tietysti. Kun nait poikani,
kaksi heimoamme yhdistyy yhdeksi, jota minä hallitsen.
Tykkään hänestä, mamma. Tosi paljon.
Ikävä tuottaa pettymys,
mutta olen oikeasti pelkkä alamainen, enkä mikään prinsessa.
No hyvä on sitten. Täytyy mennä, heippa.
Kuoppaan siitä, huijari.
Odota! Laskin vain leikkiä!
Isini, päällikkö, ilahtuu aina uusista syylistä...
Siis uusista jäsenistä heimoon.
Häät pidetään välittömästi.
Pala Lataran viittaa.
Ja nämä jäljet johtavat tuohon luolaan.
Tulkaa, meidän pitää löytää hänet.
Varokaa!
Kuuntele. Tunkeilijoita.
-Joku on tulossa. -Äkkiä tänne.
Ei ketään. Tule, palataan häihin.
Häihin? Mistä he puhuvat?
Paras seurata heitä ja ottaa selvää.
Odottakaa minua.
Teebo.
Olen liian nuori naimisiin.
Sitä paitsi olen aina uskonut pitkään kihlaukseen.
Katsokaa, Latara on tuolla.
Ja hän on menossa naimisiin.
Tilanne vaatii hienon pakosuunnitelman.
Selvä, te kaksi harhautatte ja minä heilahdan alas hakemaan hänet
heidän syyläisten neniensä alta. Miltä kuulostaa?
Tai voimmehan aina improvisoida.
Dangar!
Pitäkää kiirettä.
Usko minua, tämä on iso virhe.
-Latara, täällä ylhäällä. -Kneesaa.
Tuolla on aito prinsessa. Tuon hänet teille.
Kiitos vaan, Latara.
Anteeksi Kneesaa, mutta kyse oli minusta tai sinusta.
Ewokeja. Napatkaa heidät!
Seuratkaa minua.
Täällä!
Kuningatar Sluga!
-Miten pääsemme ulos? -Seuraa minua.
Kvark.
He eivät saa päästä pakoon.
Pelastuimme. Ramppi.
Se on liian liukas.
Nyt nappaamme heidät.
-Mitä nyt teemme? -Katsokaa.
-Ota tästä, kuningatar Sluga. -Ei minun kruunuani.
Mamma, tarkoittaako tämä, ettei häitä pidetä?
Anteeksi, että olin niin itsekäs ja hemmoteltu.
Huomisesta lähtien jätän prinsessajutut Kneesaan huoleksi.
Sanoinhan, että kiinnostus vielä lakkaa.
Mutta minulla on vielä pari tuntia prinsessana.
Eli mitä jos kantaisitte minut takaisin kylään?
-Latara! -Latara!
Siis puolet matkasta.
Kolmasosan? 15 senttiä?
Tekstitys: Eeva Rossi