Bravo!
Fan!
Berätta om den franska flickan.
Är det allvar eller bara en kort affär?
- Har du talat med dr Harris än? - Det behövs inte. Jag mår bra.
- Vem är det? - Du, Anne...
- Kan du berätta om englandsresan? - Nej.
Ja? Nej.
Jag heter Charles Serfiss. Jag och min fästmö vill tala med Nikolai.
Lord Strathhammer är min far. Han håller fest ikväll.
Vi åker till Japan tidigt imorgon. Jag är ledsen.
Det här är er kapten.
På vänster sida ser ni Sovjets arktiska kust.
Vi bevittnar nu Sovjets vita nätter.
På sommaren går solen inte ned här.
Vill ni sova, drar ni ned solskyddet.
Alltid när jag åker från New York-
-känner jag mig nervös.
Tokyo blir vårt sista stopp. Skönt att vi avbokade Sydney...
Jag orkade bara inte.
- Det låter som en zigenarsång... - Tack.
- Vad gör du? - Pratar in till min dirigent.
Jag har musik på en kanal och kommentarer på en annan.
Vad är det?
Jag vet inte. Säkert ingenting. Jag ska se efter.
- Herregud! - Det är en kortslutning.
Inget syre!
- Vi förlorar tryck. - Finns det en läcka?
- Sprider elden sig? - Omöjligt att veta.
- Någon landningsbana? - Ja, 12 mil härifrån.
- Trycket sjunker! - Förvarna om en snabb nedgång.
Okej.
- Dra upp solskydden. - Ursäkta? Vakna.
Vi måste få bort dem.
Får jag be om er uppmärksamhet. Detta är kaptenen.
Vi har fått elproblem och måste landa.
Det ligger en sovjetisk landningsbana 12 mil härifrån.
Var är vi? Ska vi landa?
- Vart ska du? - Vi ska landa i Ryssland!
- Sätt dig! - Släpp!
Vi störtar!
Snälla, sätt dig!
Spänn fast dig.
- Säkerhetshöjd? - 3000 fot.
Plana ut vid 4000.
PASS
Böj ned huvudet. Vi sjunker snabbt.
- De vill inte låta oss landa. - Herregud! Vi närmar oss 6000.
Utan hydraulvätska ligger vi riktigt illa till.
Vi planar ut. Dags för nödrutinerna. Sitt kvar på era platser.
Nu ska vi gå igenom nödrutinerna.
Följ ljusslingan...
Kan ni hämta den engelsktalande? Vi har en nödsituation!
- Hur lång är landningsbanan? - För kort.
- Det brinner ombord. - Fortsätter.
- Beslut? - Landa.
Håll i dig!
Kom igen...
- Sitt kvar! - Bromsa...
Sitt ned!
Se upp!
Kom igen!
Vi träffar dem!
Ja. Håll i er!
Håll i er!
Kolya?
Har vi gått igenom planet?
Ja, överste.
Jag har sett tillräckligt.
Norilsks flygbas, Sibirien.
Det kunde ha slutat riktigt illa.
Dog fyra personer?
Ja, vi har 20 passagerare här på kliniken.
13 japaner, 6 engelsmän...
...och en utan pass.
Inga ID-handlingar alls.
Vi hittade bara detta.
Han är isolerad.
Ser man på...
Han reste med den här kvinnan.
Ring genast till Moskva.
Kapten...
Bra jobbat.
Jag tjänar Sovjetunionen.
Hej. Du har tur som överlevde.
Otroligt att någon överlevde...
Ursäkta mig, talar du inte engelska?
Jag är fransman.
Förlåt mig.
Kan jag få tala med franska ambassaden?
Ditt pass är borta.
Kan ambassadören hjälpa till?
Ja, givetvis.
Vore det inte lättare att ringa USA:s ambassad?
Eller har du just hoppat av USA och gått över till Frankrike?
Jag har sett dig dansa, Rodchenko.
Välkommen hem, Nikolai.
- Får jag en cigarett? - Javisst.
Känn dig som hemma.
Jag talar bara engelska.
Informera ambassaden. Jag är amerikansk medborgare.
Du kan kalla dig vad du vill.
Här är du bara en brottsling.
Världen vill ha mig tillbaka.
Världen.
Vilket ego! Världen är överlycklig över att planet fick landa.
Vi räddade hundratals. Endast fyra dog.
- Vilka var det? Vad hette de? - Oroa dig inte.
Din promotor är oskadd.
Jag skickade hem henne och de andra.
Jag ska berätta om ditt tillstånd.
Vad för tillstånd?
- Jag kräver att du låter mig gå! - Kräver du, Rodchenko?
Jag har alltid beundrat din dans. Vår store dansare.
Ändå är han så ynklig...
Om några timmar får ni flyga till Moskva.
Sju passagerare skrivs ut från kliniken, och får åka med er.
De andra då?
Det var 13 till i planet.
Jag vill veta hur min vän mår.
Vad heter din vän?
- Nikolai Rodchenko. - Ja, jag är hans manager.
Din vän är allvarligt skadad.
- Ja, jag vet. - Han kanske inte klarar det.
- Jag är ledsen. - Jag måste få träffa honom.
Han är illa däran. Vi har fått hit en specialist från Moskva.
- Jag måste få träffa honom. - Prata med ambassaden.
Det ska jag. Du kan inte bara åka härifrån.
Så Moskva köpte din plan?
- Är det natt? - Ja.
Jag blir galen av dessa vita nätter.
Olneyön, Taimyr, Sibirien.
Raymond! Raymond! Raymond!
Syster... Porgy vill inte vittna längre.
- De sätter honom i fängelse. - I fängelse?
Det är bara Bess och Sportin' Life kvar hemma-
-som hjälper dig att skrämma bort ensamheten.
Glädjepulver...
Jag vill inte ha det där. Ta bort det!
Kom ihåg att det finns mycket mer att hämta.
Lyssna.
- Amerikanske skrytmåns. - Lugna dig, Tamara.
Hej, snygging. Vad heter du?
Jag är inte sådan. Jag säger inte...
Kan du inte berätta?
Nej.
Då får jag kyssa namnet ur dig.
Du var bra ikväll, Raymond.
- Överste Chaiko. - Det var länge sen.
- Vad gör du här? - Affärer.
Visst är pjäsen bra? Långt före sin tid.
Underskattad i Amerika, sägs det.
Raymond, Raymond, Raymond!
- De gillar dig. - Tack.
Vi vill sätta upp West Side Story nästa gång.
Jag såg den i New York.
Den gamla originaluppsättningen var fantastisk.
En träffsäker återgivning av rasmotsättningarna i Amerika.
Du borde sätta upp den i Moskva.
Ni borde flytta tillbaka till Moskva.
- Vi kanske kan ordna något? - Det vore trevligt.
När jag såg dig därute-
-mindes jag när du kom hit.
Du var så nervös på din första presskonferens.
Din vackra tolk var vid din sida redan då.
Ni borde vara tacksamma för att jag förde er samman.
Lustigt hur det blir ibland...
Jag minns när du sa: "Hur ska jag säga det?" Jag sa:
"Säg vad du känner."
Folk blev rörda över ditt hjältemod.
Det glömmer jag aldrig.
- Det var länge sen. - Det känns som igår.
- Jag har inte kunnat få tag i dig. - Jag har varit upptagen.
Men när jag förstod att jag skulle åka härifrån-
-ville jag träffa dig.
Det finns något ni kan göra för mig. Jag väntar utanför.
- Han väntar på oss. - Vad gör han där?
Varför prata med honom? Jag vill inte se honom!
Hörde du inte? Han kan hjälpa oss att komma hem.
- Han har hjälpt oss tillräckligt. - Oroa dig inte.
Allt blir bra.
"Raymond... Din vackra tolk var vid din sida redan då."
Amerikanska ambassaden, Moskva.
Han har en stor blödning här och tecken på hjärnskakning.
Vad tror du, Art?
Det vore idiotiskt att flytta honom. Han kan vara i koma.
Hur vet vi att de är hans? Du måste få dem att släppa honom.
Det är omöjligt. Jag har försökt. Det är en topphemlig militär bas.
- Jag är förvånad att de fick landa. - Han är amerikan.
Inte i Sovjet. I deras ögon är han kriminell.
För åtta år sen åtalades han i sin frånvaro, och fick 15 år.
Vi måste vädja till FN. Jag ska anordna en presskonferens.
Nej! De tar åt sig äran för att ha räddat 250 liv.
- Sluta! - Det är bra PR för Sovjet.
- Larry! - Han är en skamfläck för dem.
De vill att vi ligger lågt.
Tänker ni låta dem slippa undan?
Åk tillbaka till New York. Utrikesdepartementet håller dig ajour.
Jag åker inte härifrån utan Kolya.
Var är jag?
Taimyr.
Hej. Är du uppe?
Raymond Greenwood, New York. Trevligt att ses.
Jag ville prata med ambassaden...
Jag är ingen ambassadör.
- Men du är amerikansk medborgare? - Jag är amerikan.
Min fru, Darya. Vi ser efter dig tills du kommer på fötter.
Jag är på fötter. Jag vill åka hem.
Du fick en rejäl smäll. Du ska vara glad att du överlevde.
Jag är glad.
- Är hon också från New York? - Jag är från Moskva.
- Vi jobbar med teater här. - Jag steppar.
Steppar?
Ja.
Naturligtvis... Du är från New York, hon från Moskva...
Och ni bor här i Sibirien...
- Det är tillfälligt. - Naturligtvis.
Ingen bor här för alltid.
Är jag fängslad?
Nej, du är inte fängslad. Du är fri som fågeln.
- Så du ska inte vakta mig? - Nej, jag är steppdansör.
- Kan jag ta en nypa luft? - Visst. Jag hänger med.
Om jag vill gå ensam då?
Varsågod.
Det är kallt.
Fan!
Helvete!
Fri som fågeln?
Jag bor bara hos en dansare ett tag. Sa du steppdans?
Jag gillar inte att folk ringer rikssamtal.
Du och din fru är tjallare. Man kan inte sjunka djupare.
- Vakta din tunga. - Du dödar mig väl om du måste.
- Allt för att överleva. - Typisk amerikansk paranoia.
De vill ha mig tillbaka. Vill de ha dig i New York?
Håll mun!
- Mätt? - Ja, sillen var god.
Det gläder mig.
Skitstövel!
Har ert liv i Ryssland alltid varit som en sagobok?
Nej, det är nog bara ditt liv som är en saga.
Du är kortare än jag trodde.
Drick inte om du blir odräglig.
Vi är i Ryssland. Öppnade flaskor ska tömmas.
- Du kan låta det vara. - Drick ur.
- Du har ju varit ryss. - Jag är ryss, men inte sovjet.
Du är ju amerikanetz nu...
Det stämmer. Är du sovjetisk medborgare?
Amerikanetz, helt otroligt...
- Det är ett underbart land. - Vad vet du om Amerika?
Har du varit i Harlem? På väg till flygplatsen kanske?
Har du dansat på Apollo?
Du tassar på tå till Vita huset.
Säg mig...
...varför kom du hit?
Så du har inte hört om mig... Det skrevs mycket om mig tidigare.
Jag var en stjärna, fast inte som steppdansare...
Du är en avfälling.
Jag har gjort ett eget val.
Tröttnade du på friheten?
Eller är publiken i Sibirien bättre?
Smart...
Riktigt smart...
- Vet du vad som är lustigt med mig? - Verkligen inte.
Jag har också känt så för Amerika.
Jag har varit patriot.
Ett bättre land fanns inte. Jag var steppdansare också.
Det är inget ovanligt, om man är svart.
Du kanske inte vet det, Nik. Får jag kalla dig Nik?
De flesta svarta amerikaner kan steppa.
Det bara är så.
Är man svart, kan man steppa.
Missförstå mig inte. Jag älskar att dansa.
Och jag fick jobb. Jag var gullig.
En gullig, färgad kille. Vi var "färgade" på den tiden.
En gullig, liten färgad kille som steppade.
Jag var en gullig, liten sak.
När jag blev stor var det inte samma sak längre.
"Nu är han stor och svart, inte alls söt. Ge honom en kvast."
Raymond!
De rika är inte mycket för steppdans, Nik.
Jag blir 18...
...och utan jobb.
Inga steppjobb alls...
Mamma säger:
"Oroa dig inte, Raymond. Det blir ett bra år."
"Snart vänder turen. Snart vänder den."
Hon hade rätt.
Någon ville ha mig...
Onkel Sam.
Höger om!
Onkel Sam ville ha alla i gettot.
Han sa: "Jag vill ha er allihop. Kom bara!"
Jag såg möjligheten till en riktig karriär.
Jag ville satsa på elektronik och kommunikation...
...försvara vårt land mot kommunismen. Var är de?
Men när de värvade mig...
...sa ingen att jag skulle mörda...
...våldta...
...lemlästa folk och råna dem.
Jag intalade mig att kriget måste gå ut på något.
Vi var väl inte bara yrkesmördare? Vi var ju amerikaner!
En röst viskade i mitt öra: "De utnyttjar dig, Ray."
"De vill ha ihjäl dig."
De ser oss inte som människor, men vill att vi dör för dem.
De blir rikare då.
Det var så uppenbart.
Nu minns jag dig.
Jag var en "het nyhet", så länge de behövde mig.
- Det är ändå bättre än det här. - Snacka inte skit!
Jag känner till Amerika. Jag vet vad som driver landet.
Du kan aldrig lura mig.
Du är ingen hjälte.
Du stack bara för att få mer pengar.
Jag minns inte...
Jag blir galen.
Vad gör jag?
Sa du att han skulle få möjlighet-
-att leva precis som tidigare?
Nej...
Varför inte?
Han är chockad. Flygolyckan, all otur...
- Ja? - Jag vill inte sumpa det.
Hoppa ut.
Var så god.
Vad menade du egentligen?
Du var en "het nyhet" så länge vi behövde dig...
Du ska inte tro att någon utnyttjar dig.
Det här landet har skyddat dig, utbildat dig, vidgat dina vyer...
Jag var full. Han är skitjobbig. Han driver oss till vansinne.
- Han är en diva. - Ja, han är en stor stjärna.
Man kan inte bara säga: "Dansa här, annars..."
Det är ingen sådan atmosfär.
Man blir gammal i förtid på sådana här platser.
Se på dem.
Den moderna människan är så förvirrad, Raymond.
Men nog är det bättre att jobba på teater, än i en gruva.
Är allt okej, Raymond?
- Ja. - Vad ville han?
Snacka... Han vill gärna kontrollera folk.
Vad sa han till dig?
"Den moderna människan är förvirrad."
Jag är ledsen för igår. Jag gick lite för långt.
Alla dricker för mycket här. Det hjälper.
Jag kan nog inte se en flaska vodka i ögonen igen.
- Vill du ha kaffe? - Ja.
Jag är verkligen ledsen för igår. Det kändes pinsamt...
Att en stjärna som du ska bo i en sån här håla.
Det är du ju inte van vid.
Du är i alla fall hemma nu.
Det ser du väl som otur?
Du är väl världens mest otursdrabbade?
Men å andra sidan, är alla glada att ha dig tillbaka.
Vilka då?
Du var ju så populär här.
Det vore en stor sak för alla om du ville dansa igen.
Folk skulle älska det.
- Folk? - Ja, och höjdarna...
Är det ett officiellt förslag, eller ett råd...
...kamrater emellan?
Din situation skulle bli tio gånger bättre om du började dansa igen.
Min situation?
Kan du inte lägga dig lite?
Du är ju här nu. Gör det bästa av situationen.
- Här i Sibirien? - Inte här, Ryssland.
- De skulle nog göra allt för dig. - Jaså?
Du skulle få tillbaka ditt gamla liv.
- Mitt gamla liv... - De skulle bli överförtjusta.
Tja...
...först måste jag veta att jag kan lita på det.
Inga problem.
Jag måste åka till Leningrad...
...och se vilken situation de pratar om.
Inga problem.
- Hur känns det att vara tillbaka? - Vad vill du att jag ska säga?
Åh, de här är dina.
Ditt bagage ligger i bagageutrymmet.
Tänk, så mycket som kan räddas.
Kirovbaletten. Här började Pavlova, Nijinsky och Balanchine.
Och vi ska ju inte glömma Nikolai Rodchenko...
Alla dansar här i Kirov.
- Och alla har åkt härifrån. - En ny säsong börjar om 10 dagar.
Ditt framträdande då blir ett stort ögonblick i dansens historia.
Helt säkert...
Jaså?
Det är genant för oss att ha dig här igen.
Det har varit många välkända avhoppare.
Du var värst.
Men vi har ändå inte kastat dig i fängelse.
Alla vill att du ska kunna tro det.
Ingen anklagar dig för dina gamla misstag.
Alla?
Hej, Pasha.
Hur mår din mor?
Hon dog för fyra år sen.
Jag är ledsen.
- Så du bodde här? - För åtta år sedan.
Det är likadant.
Precis som du lämnade det.
Jag skulle inte gnälla om jag kom tillbaka hit.
Förstår du att erbjudandet är äkta? Du har allt du behöver.
En träningslokal, en bil till ditt förfogande.
Mat, dryck, allt...
Titta, Raymond.
Raymond... Du börjar dansa imorgon.
Sex timmar om dagen. Han måste komma igång.
- Jag steppar ju. - Det är titt problem.
Du hör hemma här, Kolya.
Du har din bakgrund här. Din kultur...
Återvänder du, blir du kulturhjälte.
Vad är du i Amerika? En kuriositet...
En kortlivad fluga...
Om några år är du en fördetting där.
Tänk på saken.
Jävlar!
Fan!
Jag önskar att vi kunde försvinna bort här. Du och jag.
- Utan att de kollar oss. - Allt blir bra.
Om vi bara kunde försvinna...
Vi får det bättre här.
Era vänner borde gömma mikrofonerna bättre.
Vad säger du?
Du måste komma i form och börja träna.
Förlåt mig.
Av någon mystisk anledning har jag ingen lust att dansa.
Med den attityden kommer du ingenstans.
Attityden?
Du har lärt dig att spela med, eller hur?
Ingen hotar dig med pistol, men om jag vore du...
Inte? Du är verkligen inskränkt!
Om jag dansar, klättrar du och din fru ett pinnhål. Ser du skillnaden?
Jag dansar när jag har lust, du dansar när du är full.
- Håll tyst och jobba. - Vill du att jag ska dansa? Okej...
En liten, klassisk balett? Här kommer den.
Vad sägs? Vill de se sådant?
Kul.
- Bra musik. Vem är det? - Visst är det?
Du behöver öronproppar.
Det är farligt att njuta av det. Folk kan ju se oss.
Okej, jag ska dansa. Ska jag steppa?
Det skulle inte ens hålla dig vid liv.
Var det en freudiansk felsägning?
Okej... Färdiglekt.
Ska vi vara allvarliga nu? Lite riktig balett?
Det är på tiden.
- Hur mycket pengar har du? - Hur så?
Hur mycket?
- Ungefär 10 rubel. - Okej. Titta!
En piruett, en rubel. Två piruetter, två rubel, och så vidare...
- Gillar du att spela om pengar? - Om du förlorar då?
Bra fråga. De tog mina pengar. Klockan?
- Du är en svartabörshaj också... - Ja.
Okej. 7 rubel mot min bandspelare.
Nej. Jag har 10 rubel.
- Jag vill se 10 piruetter. - Ge dig.
- Jag menar det. - Det är omöjligt.
Tio rubel, tio piruetter...
Du gillar du att spela... Vänta lite.
Elva rubel.
Elva piruetter.
Elva rubel?
Okej.
- Kan du räkna? - Ja, snurra på bara.
Elva piruetter...
...11 rubel.
Rubler.
Härliga rubler.
Du har rätt.
Det är skön musik!
Rubler! Jag hade glömt hur små de var.
Mycket imponerande.
Gud! Det är du...
Stäng av.
Snälla.
Galina Ivanova. Raymond Greenwood.
Kan du vänta utanför?
Ja, jag kan vänta därute.
Galina. Hur många år har gått?
Åtta.
Hur har du det?
Jag har det bra, tack.
Jag hörde att du var gift.
Inte längre.
Du är vacker.
Jag är äldre.
Varför talar vi ryska?
Du är väl inte ryss längre?
Jag trodde inte att vi skulle ses igen.
Blev det lättare för dig, Kolya?
- Lättare att glömma? - Nej, svårare.
- Din jävel! - Jag var tvungen att åka.
- Det vore inte rätt att säga något. - Rätt?
Visste du vad som var rätt?
Jag kvävdes här, det visste du.
När jag kom hem från London blev jag förhörd av KGB.
De trodde inte på att du stannade utan att säga något åt mig.
Inte jag heller.
Jag är ledsen.
De tog mitt pass. Jag fick inte resa på fyra år.
Och i tre år blev jag förhörd en gång i veckan.
Varje vecka, samma idiotiska frågor!
Du svarade bra.
Du är viktig för teatern.
Du har makt, som du alltid har velat.
Du lär köra Mercedes.
Vad kör du själv i Amerika? En åsna?
Måste jag offra allt, bara för att du skulle få bo i Disneyland?
Nåja...
Du vet nog varför jag är här.
Jag ska erbjuda dig en plats på Kirov.
Det är ett generöst erbjudande som du inte har råd att avböja.
Vad säger du? Du vet vad som skulle hända.
Jag kan inte spela deras spel längre. Det skulle knäcka mig.
Överdriv inte.
Se till att väst får veta att de håller mig kvar här.
Varför skulle jag riskera det?
Du ser utlänningar varje dag. Berätta för en att jag är här.
Du är dig lik. Du är lika självisk som alltid.
Du tänker aldrig på någon annan än dig själv.
Jag ville inte lämna dig. Jag älskade dig.
Du säger vad som helst för att jag ska hjälpa dig!
Jag har aldrig ljugit för dig.
- Hjälp mig. - Nej.
En dam från det förflutna?
Hon var en stor dansös.
Jag pratar inte om hennes fötter.
Jag sårade några när jag åkte.
Du då?
Sånt händer.
Jag skulle vilja ta en lång dusch. Gör det något?
Nej.
Verkade han intresserad?
Han överväger det nog.
Gjorde du ditt bästa för att övertyga honom?
Naturligtvis, Vladimir Ivanovich.
Jag hoppas att du var övertygande.
Om han dansar på galan-
-vilken position får han då på teatern?
Jag antar att han dansar på öppnandet-
-men han lär inte vara tillgänglig under säsongen.
Han behöver ta ledigt länge för att svara på alla frågor.
Men det är ett politiskt beslut.
Hej, barn.
- Vem är er lärare? - Semionov.
Vi är ju gamla vänner.
Kan ni ge honom den här?
Nej, vi repeterar.
Jag heter Nikolai Rodchenko.
Jag har också gått här, och dansat med Ivanova.
Du ljuger.
Nej. Jag är Nikolai Rodchenko.
Du ljuger. Vi känner till alla som har dansat med Ivanova.
Har ni aldrig hört om Nikolai Rodchenko?
- Han är galen. - Nej, hur skulle ni veta det?
- Ut! - Jag är på väg.
Snuskgubbe!
Din lilla skit!
Bra musik, eller hur?
Ja.
Rytmen är mycket mer komplicerad.
Saknar du inte det?
Jo, ibland.
- Men jag har inget att hämta där. - Skitsnack.
- Jag åker in om jag återvänder. - Det är annorlunda nu.
Det har förändrats.
Du vet ingenting. Du vet inte.
Min pappa vägrar att nämna mitt namn.
Min bror skäms för mig. Min bror skäms för mig.
Min mamma blev sjuk.
Jag försökte ringa.
Jag ville prata med henne-
-och förklara varför jag gjorde det.
De vägrade svara.
De säger att jag har dödat henne.
Jag kan inte åka tillbaka.
Mr Greenwood, KGB bjuder på fest.
Låt oss njuta. Hedersplatsen är där borta.
- Bättre finns inte att köpa. - De vill verkligen imponera.
Låt er inte luras. Vet ni hur landets elit lever?
All njutning, all perversion...
De är lika dekadenta här som i New York, Tokyo och Rom.
De döljer det bara.
Det är mycket, ni inte vet.
Men ikväll vill jag prova den här dekadansen.
- Du vet ju så mycket om den. - Var så goda.
Börja med kaviaren.
Vad gott!
Nu behöver jag nåt annat.
Vodka.
- Vill du ha? - Javisst.
- Kom igen, Raymond! - Tack.
Kom igen, svarting! Nu hugger vi in på maten.
- Svarting? - Förstår du?
- Ja. - Välkomna hem till mig.
Roligt att se dig le.
Ut!
Gå och packa. En väska!
- Hon ska härifrån. - Nej!
Du lät Rodchenko tala med några elever.
Säg inte emot!
Så går det om man ljuger för mig.
Det vet jag inget om.
Jag har alltid behandlat dig som en intelligent person.
Jag har visat respekt.
Vad är det frågan om?
Vad gör ni? Stopp ett tag!
Du hjälpte honom att förråda oss igen.
Låt honom vara! Säg inte emot.
Låt bli! Han är bara en jäkla dansare.
Precis! Han är väl inte värd hennes liv?
Ta ned henne.
Lås in dem.
- Vad händer? - Det angår inte dig.
- Vad fan pratar han om? - Fönstret i duschen.
Jag klättrade ut. Jag är ledsen.
Din jävel! Är du ledsen?
Hon är det bästa som nånsin har hänt mig, och du är ledsen?
Är du ledsen, Nik? Det där var bara halvhårt!
Jag skulle egentligen inte använda det mot nån-
-men händer något med min fru, dödar jag dig!
- Ikväll? Hennes liv ser ut så här. - Nej.
Du har gjort det mot henne.
Skyll inte på mig. Det är din förtjänst.
Det kan du inte förneka.
Så ja... Det är okej.
Sätt dig.
Nu kan vi prata. Jag har inget val.
Jag måste lita på dig.
Jag är glad att du kom.
- Inget är förändrat. - Nej.
- Lyssnar du på Vysotsky än? - Ja, det är klart.
Han är ju olaglig. Han är inte godkänd.
Vysotskys sånger får inte spelas på teatern.
Vi har gjort framsteg. De här är till en Balanchine-kväll.
Jag hoppas att du vill dansa då.
Vi pratade om det för tio år sedan.
Det blir aldrig av.
Det är en dröm.
- Kulturdepartementet har lovat... - ...att överväga möjligheten?
Jag kommer ihåg... Jag har dansat Balanchine.
Du väntar fortfarande.
Din position på teatern blir på samma nivå, som när du åkte.
Vet du vad jag har gjort sedan dess?
Har någon annan teater varit som den här för dig, Kolya?
Eller någon publik?
- Kirov. - Det är vackert.
Ja.
Du hade blivit legendarisk här.
Nu vet barnen inte ens vem du är.
Hur känns det?
Hur känns det? Jag började ju dansa på den här teatern.
Det är alltid en del av mig, liksom Ryssland.
Men jag har varit fri i åtta år.
Vet du vad det innebär att vara riktigt fri?
Det är som Vysotsky. Du viskar hans sånger.
Jag vill inte viska mina känslor.
Jag vill skrika, som han!
Jag kan inte ljuga mer. Se på mig.
Se på mig!
Du jobbar väl åt Chaiko, eller hur?
Ja.
Jag är ledsen.
- Han tvingade mig. - Tvingade?
Galina... Du hatade honom lika mycket som jag.
Du stack. Jag måste leva med dem.
Ja, jag var självisk. Det är jag fortfarande.
Jag är ingen hjälte, bara en dansare.
Jag kan inget annat. Jag lever för det.
De låter mig aldrig dansa ensam här-
-vad de än säger.
Jag kan inte börja om igen.
Jag kan inte riskera allt, jag har kämpat för.
Jag förstår.
Åh, Kolya... Jag är för rädd.
Det är ingen fara.
Ingen fara.
Jag ska inte låta dem krossa dig.
Det kan jag inte.
- Mr Scott! - Hej, överste. Hur mår du?
Bara bra.
- Har du träffat miss Ivanova? - Nej.
Det är ett stort nöje att få träffa dig.
Wynn Scott, från USA:s ambassad.
- Se upp, han är spion. - Nej!
Du överdriver, överste. Jag är ingen spion.
Dagens slanguttryck är "snok".
Det uttrycket gillar vi verkligen inte.
Mr Scott jobbade i Iran innan han kom hit, och dessförinnan i Saigon.
- Jaså? - Det låter värre än det är.
Det var trevligt att träffa dig.
Rodchenko är vaken, här i Leningrad.
Jag har många kontakter på Minneapolis Art Center.
De är väldigt intresserade av balett.
- Hur kan de få tag i dig? - Ploschad Mira Bazaar, fredag 11 .00.
Då får de skriva till dig där. Tack så mycket.
Herregud! Minneapolis...
Amerikaner är så odrägliga!
Idioter.
- Vem är Galina Ivanova? - De var ihop innan han stack.
Ring Washington, jag ringer New York Times.
Jag har redan pratat med dem. Vi måste ha bevis.
- Vi har ju bevis! - Hon var ju med Chaiko!
Han försöker manipulera oss.
Trams! Jag känner på mig att han är här.
Chaiko har kokat ihop en riktig soppa.
Ögonvittnen har sett Rodchenko skada sig, däribland du.
Han har visat röntgenplåtar. Vad har vi?
En ballerina, en lämnad flickvän... Glöm det!
Vem lyssnar på dig? Jag ska påverka opinionen.
Låt mig spela djävulens advokat...
Hotar du deras position, kommer de att försvara sig.
De kan ta honom till Sibirien, droga honom-
-och säga att han dog av skadorna.
Herregud.
Jerri.
Tro inte att en presskonferens ändrar något.
Sånt funkar inte här helt enkelt.
Anne... Ta en kopp te. Det blir en lång dag.
- Snälla... Han är väldigt speciell. - Jag ska göra vad jag kan.
Tro mig.
- Jag vill klämma åt Chaiko! - Har du några idéer?
Jag åker tillbaka till Leningrad. Du får nog komma dit ett par dar...
Vi kanske rentav kan använda henne, och hennes kontakter hos pressen.
Kom igång nu!
Du ska ju vara min skugga. Rör lite på dig nu!
Jag är varken tjänare eller barnvakt.
På tal om det... Vad är du egentligen?
- Dra åt helvete! - Kom igen.
Var är den berömda naturliga rytmen? Kvar i Sibirien?
Här är den. Ser du?
God morgon, unga dam.
- Lite blommor? - Nej, jag väntar på någon.
Kom, kära du. Potatis från Estland.
- Inte särskilt fräsch. - Toppkvalitet! Man kan äta den rå.
Inte idag.
Var gömmer de honom? Du kan prata.
Scott har skickat hit mig.
Berätta fort och tyst var de har honom.
- Gå inte iväg. - Du tråkar ut mig.
Jag är inte dum. Jag såg hur du tittade på Darya. Passa dig!
Du har verkligen tagit hand om din fru.
- Din jävel... - Raymond!
Du kanske ska ta en dusch?
Visst.
- Tänk på det jag sa. - Det ska jag.
Vilken idiot han är!
Vad ville du mig?
Jag står inte ut längre.
Hur tror du att det känns att vara inlåst med den där...?
Vilket avskum, direkt från rännstenen!
- Det är motbjudande. - Vilket?
Att hon är gift med honom.
- Vem? - Frun. Darya.
Vissa kvinnor är sådana. Lite exotiskt...
Hon var väldigt ung. Det talas ju en del om...
...svarta hingstar.
Men en så speciell kvinna som hon, ihop med en sådan...
Jag står inte ut. Hon hade kunnat få vem som helst.
Du skulle ha sett när hon var yngre...
En natt är väl okej, för kuriositet eller spänning.
Men att gifta sig med den där! Det är obegripligt.
Jag vet inte. Det är synnerligen oaptitligt.
- Du verkar gilla henne? - Nej, jag är bara förundrad.
- Om du är intresserad... - Det märks att hon ångrar sig.
Absolut.
Hon kastar bort sin energi på den här...
Niggern?
Raymond.
- Dasha. - Chaiko släppte mig precis.
Jag är ledsen.
Jag mår bra.
- Det är ingen fara. - Säkert?
- Oroa dig inte. - Älskling...
Kom.
Vi bor som råttor i bur.
- När han tog dig... - Det spelar ingen roll.
Jo, det spelar roll. Vi kan inte leva så här, Dasha.
- Vore det inte för mig... - ...skulle jag vara som de.
Tyst, stum... Jag hade aldrig kunnat vara lyckligare än med dig.
Jag är en nolla. Jag har misslyckats med allt.
Nik fixade hit dig igen.
Han låtsades vara kär i dig.
Jag har lärt mig att ignorera...
Raymond! Jag är gravid.
Vi ska ha barn.
Ska vi?
Åh, Dasha.
Jag struntar i vad som händer. De kan inte fängsla mig mer.
Jag känner mig stark, som om jag kunde flyga.
Jag kan inte avgöra om det är morgon eller natt.
Klockan är fyra på morgonen.
Har du inte sovit?
Tack.
För vad?
För att hon kom tillbaka.
Han föll för den rasistiska delen.
Ja. Du fixade det.
Nu måste du bestämma dig. Jag sticker...
...oavsett om du hjälper mig.
Jag ska inte ange dig.
Kan du verkligen lita på Ivanova?
- Då följer vi med. - Var inte dum.
Jag kan riskera mitt eget liv, men jag tar inte ansvar för er båda två.
Du behöver oss för att komma ut. Vi är med, annars blir det inget.
- Du sa ju... - Hon är gravid.
Det var länge sen jag kände hopp...
Vet du vad Chaiko gör med oss?
Du tar ju risken, eller hur?
De har nästan krossat mig.
Det ska inte få göra så mot mitt barn.
- Är Darya överens? - Nej, hon vet inte om det än.
Hon vill inte följa med.
Oavsett hur många vi är, har vi oddsen emot oss. Tänk på saken.
Det är bäst efter midnatt. De där två spelar schack då.
- De spelar i flera timmar varje natt. - Jag har sett det.
Det är nog bara de som vaktar huset.
Lägg av! Ska vi försöka med det igen?
- Du lär dig aldrig. - Jag behöver träna.
Och dina primitiva danssteg roar mig.
- Sätt igång, läraren... - Det är sista gången.
Nu visar vi hur effektiv du har varit.
Inatt.
Minns du när du ville försvinna? Flyga iväg över stan?
Ja.
Ska vi göra det? Sticka iväg och styra våra egna liv...
- Var allvarlig. - Jag menar allvar.
Jag känner att barnet växer inom dig. Det känns starkt och tydligt.
- Vi måste härifrån, Dasha. - Tyst med dig! Det är omöjligt.
Nik sticker inatt. Vi också...
Är du galen? Det vore självmord.
- Vi hör hemma här. - Hör på mig.
Barnet kanske kan få ett riktigt liv, riktig frihet.
Barnet kan inte bo här.
Du pratar jämt om frihet, utan att fråga mig.
- Jag vill välja själv! - Barnet förvärrar vår situation.
- De lämnar oss aldrig ifred. - Jag bor här! Jag är ryska!
- Det blir bättre. - Våra liv är värdelösa här.
- Smutskasta inte våra liv. - Han ska inte bo i ett arbetsläger!
Sluta!
Tar vi oss bara till konsulatet, klarar vi oss.
Kolya har försökt att få hjälp av UD.
Det är farligt.
Jag vill göra någonting rätt.
Jag älskar dig, Raymond.
Du ska veta en sak.
Om jag dansar här igen, väljer jag vad det ska vara.
Hur vågar du komma in så där?
Du väljer inte vad jag ska dansa, eller med vem.
Ditt ego är helt otroligt.
Du är fast här. Du dansar vare sig du vill eller inte.
Är du smart, låter du bli att dra dig undan.
Så ska det se ut.
Här är ett band med dig när du var ny i Leningrad.
- Ser du hur ung du var? - Det är 20 år sedan.
Ja.
Nu är du tillbaka där du hör hemma. Acceptera det.
Ta dig över Griboyedovkanalen vid midnatt.
En amerikansk diplomat väntar vid Lion Bridge.
Han heter Scott.
- Han kör dig till konsulatet. - Tack, min kära.
Om jag hade frågat om du ville följa med första gången...
...skulle du ha kommit?
Antagligen inte.
- Jag önskar att du kunde följa med. - Det går inte.
- Jag hör hemma här. - Jag får aldrig mer se dig.
Glöm mig inte.
- Jag kommer alltid älska dig. - Gå nu. Skynda dig.
Gå.
Du slipper dina vänner imorgon.
- Nå? - Vi sticker.
Lägg av! Jag fattar vad du håller på med.
Var inte så vulgär!
- Låt henne vara. - Hon är min fru!
- Är det djungelns lag? - Idiot!
- Kan ni sluta! - Ja, jag ska sluta.
Hör här...
Vi vill inte ha med dig att göra!
- Oroa dig inte. Ni ska nog slippa mig. - Sluta! Lugna dig.
Ser du inte vad han håller på med?
Om jag knäpper med fingrarna, slänger Chaiko ut er direkt.
Sjöss!
Kaxiga, lilla skit!
Erkänn att du stack bara för pengarna skull!
Vänd.
- Vad är det? - Gör som jag säger!
Gör det.
Du har retat upp Chaiko tillräckligt.
Så du är bundis med Chaiko nu...
Låt honom vara, Raymond.
Han är rädd. Det behövs inte mycket för att skrämma honom.
Nu är han inte så tuff längre. Nu tigger han om att få dansa.
Nu räcker det! Gå in på ert rum och håll käften-
-annars ringer jag Chaiko!
- Ring du bara. - Han har rätt. Vi går till vårt rum.
- Men vi sticker härifrån imorgon. - Det kan du ge dig på!
Kom, Raymond! Vi går in i vårt rum.
Jag kommer.
- Förlåt mig. - Lite sent att be om ursäkt...
Favoritmusik.
Gör det inte värre än det redan är.
- Tänker du stanna? - Har jag något val?
- Jag och Darya då? - Ni har gjort ert, era tjallare.
Jag skiter i dig, men jag tycker synd om henne.
Du tål visst inte att hon älskar mig?
- Det stör ditt rastänkande. - Skitsnack!
Lycka till.
Proletariatet har inget att förlora, utom lite fickpengar.
Skynda på.
Kom.
Lite till.
Vad gör vi nu, överste?
Jag går upp till kontrollrummet.
Sätt fart nu.
- Dörren är låst. - Hämta värdinnan då, ditt spån!
Hallå...
Vad gör du?
Nej.
Jag älskar dig.
- Var ska han? - Jag vet inte. Kom.
- Var ska han? - Kom.
Vore det inte för konsekvenserna, skulle jag bryta nacken av dig.
- Vilken tid du tar på dig. - Ni skulle ha gått till framsidan.
- Är allt som det ska? - Javisst.
Skötsamma människor sover nu.
Jag vill veta vad de gör.
Jäklar! De blockerar sidoingången.
- Vi tar huvudingången. - Inte utan Raymond!
- Vi har kommit för långt. - Det struntar jag i.
Raymonds enda chans är att vi tar oss till konsulatet.
- Backa! - Släpp mig!
Chaiko!
- Vad är det som händer? - Jag vill prata med dig!
- Låt honom komma. - Utskrifterna...
- Från när? - En halvtimme.
Stanna där.
Den skiten ska inte sabba för mig. Jag ska döda honom!
Lugn - annars blir det synd om dig!
Jag är ledsen. Jag ber om ursäkt.
- Kom, så får jag prata med dig. - Förlåt.
Jag tappade humöret.
Vill du prata? Jag ska berätta något.
Han sticker väl ändå om ett par dagar?
Kom, vi tar ett glas.
Nu, Raymond.
- Vad är det? - Han måste bort.
- Ger du mig order? - Hon är min fru!
Håll honom borta från min fru! Du är ju man, du förstår nog...
VÄND AUTOMATISKT
- Förlåt. Jag tappade humöret. - Lite sent att be om ursäkt...
Gör det inte värre än det redan är.
Får jag höra...
Du tål visst inte att hon älskar mig?
- Det stör ditt rastänkande. - Skitsnack!
- Är det här inspelat? - Nej, det är nu.
Försök inte supa en ryss under bordet. Vi har det i oss.
Vad är det?
Du ska höra något.
- Senare. - Men överste Chaiko...
Kapten Kirigin, ser du inte att jag är upptagen?
Som du vill.
Senare.
Stanna.
Var försiktig.
Kom.
- Han ska vara på andra sidan. - Vem?
Jag vet inte. En som heter Scott.
Wynn Scott. Vi måste lämna din vän här.
- Hon ska med! - Jag går tillbaka.
Förstår du vad som händer er?
Vi måste tillbaka till konsulatet.
Vi åker.
Din fru är ryska, Raymond.
Hon har en egen vilja.
Du måste låta henne tänka själv.
En till...
Den är tom.
Vi öppnar en till.
Det räcker nu.
Du planerade det...
Han skulle bli intresserad av min fru och ta min plats.
Nu kan jag lyssna. Upp med dig!
Jag tänker inte lyssna på dina hopkok.
Sätt dig och ta en drink till.
Upp med dig!
Vänta lite! Jag vill inte höra!
Kom tillbaka.
Din svarte jävel!
Din jävel! Du hinner inte!
Du hinner aldrig!
Ned, allihop! Nu!
Jag försökte...
Kalla hit militären.
Kolla alla väst-konsulat!
- Kan du köra fortare? - De ska inte ta oss för fortkörning.
- Ta det lugnt. Det är inte långt. - Ta det lugnt.
Är ni hungriga? Det är fest ikväll.
Diplomater från tredje världen...
De blir opartiska vittnen allihop.
Inga amerikanska lögnare...
- Skynda dig lite! - Det är inte långt.
Vi kommer allt närmare.
- Förbi kyrkan? - Nej, kör till höger.
- Där är det. - Ni är säkra innanför grindarna!
- Otroligt! - Vad var det jag sa?
Se upp!
Trafikpoliser, inte KGB...
Gå ut.
Det är bra om ni syns.
Jag är från USA:s konsulat. Vi har immunitet.
De är med mig.
Det är Scotts bil!
Bilen är för långt borta.
Gå inte utanför grinden.
Kolla att det är han.
Fortsätt, mina damer och herrar.
Kom, allihop!
Jäklar!
Blockera infarten.
Filma det här!
Bra försök, mr Scott.
Vi har kameror, överste.
- För långt bort. - Det är teleobjektiv.
Man får fina närbilder med 200 mm objektiv.
Det är diplomater från tredje världen. Berätta om Rodchenko.
En liten nattpromenad...
Från Peru, Afrika, Asien...
Bara gå.
Vill du imponera på dem med landets idealism?
Släpp mig, jag är amerikansk diplomat!
Var inte dum, Rodchenko. Du är en brottsling.
Tänk efter, Chaiko. Världen får veta att Rodchenko är här.
- Du blir skjuten om du gör motstånd. - Bara gå.
De är vittnen!
- Öppna grinden. - Det går inte.
De är för långt borta. Det måste synas tydligt.
Du blir ansvarig, Chaiko! Moskva håller dig ansvarig!
- Du leker med dina vänners liv. - Stanna inte.
Hon är sovjetisk medborgare. Jag varnar dig.
Grip henne!
Nej! Nej!
Släpp mig!
Filma det där!
- Anne! Det är jag. Kolya... - Det är han!
Det vore dumt att visa upp ert förtryck.
Där har ni bevis.
Släpp oss, så ska jag tiga.
Vad gör ni? Släpp henne!
Låt bandet rulla.
- Hon är lite överspänd bara. - Kolya!
Ja, här är han.
Jag har hennes man...
Hur har de behandlat dig?
Bra.
Vänta! Vi måste filma det här.
Okej, öppna grinden... Stanna.
Våra skickliga läkare har räddat livet på en stor konstnär.
Vi är generösa och lämnar tillbaka denne brottsling-
-som bevis på vår fortsatta kamp-
-för fred och gemenskap.
Nik! Jag gav aldrig upp.
Kom, min kära. Jag visste det!
Här är han, allihop, Rodchenko. Jag sa ju det!
Tillbaka där du hör hemma.
Lås grindarna.
Jag känner mig alltid lättad när nätterna blir mörka.
Det ska bli skönt att få det här överstökat.
Mår du inte bra?
Fängelset har gjort dig blek.
Jag vill säga en sak till min fru.
Vi skickar dina saker till henne.
De klarade sig väl?
Amerikanerna ville inte heller veta av er.
Ut!
Kan du säga varför...
Ut, din svarte jävel!
Ut med honom.
Nej!
- Sjöss, Greenwood. - Anläggning!
Snälla...
Gå.
- Skjut mig inte i ryggen. - Bara gå.
Välkommen, kamrat.
Tack, kamrat.
Hjälp vår latinske kamrat.
Raymond!
Raymond. Raymond.
- Du är på andra sidan. Raymond? - Dasha.
Du är fri.
Jag trodde inte att vi skulle ses igen.
Jag förstår inte.
- Hur? - Du blev utbytt.
Ja, vi bytte en nolla mot en sann hjälte.
Vad säger man? "Byta till sig något gratis..."
Låtsas du bara, Chaiko. Du förlorade.
Det vet du.
Vänta dig inget jubel, herr Avhoppare.
Jag ska hem.
Vad som än händer...
Ja.
Tack, Nik.
Översättning: Christer Lagerkvist