MED UNDTAGELSE AF TO PERSONER,
HVIS IDENTITETER ER SKJULT AF HENSYN TIL DERES SIKKERHED,
ER ALLE PERSONER OG BEGIVENHEDER SANDFÆRDIGT GENGIVET I DENNE FILM
ET RÅB OM FRIHED
BASERET PÅ "BIKO" OG "ASKING FOR TROUBLE" AF DONALD WOODS
24. NOVEMBER 1975: CROSSROADS-BEBYGGELSEN
KAPPROVINSEN, REPUBLIKKEN SYDAFRIKA
Hvad sker der? Hvad sker der?
Dette er Radio Sydafrikas engelsksprogede tjeneste.
Nyhederne, oplæst af Magnus Randall.
Der var en razzia I Crossroads, den ulovlige bebyggelse nær Cape Town,
efter advarsel om at rømme området af hensyn til den offentlige sundhed.
Flere personer blev opdaget uden arbejdstilladelse,
og mange sendes tilbage til deres respektive hjemlande.
Der var ingen modstand mod razziaen, og mange illegale
overgav sig frivilligt til politiet.
- Jeg synes, du burde tilse ham. - Giv mig hans graf.
Lyttede du til radioen?
Vi ville have hørt, hvis de havde fanget ham.
Hvis politiet havde fanget Steve, særligt med plakaterne i bilen og alting,
tror du vel ikke, at…? Er det min, søster?
I tror vel ikke, det ville være den største nyhed?
Nej, for hvis folk vidste, at de havde fanget ham,
ville de skulle være mere forsigtige i deres behandling af ham.
- De tror, han er her. - Jeg må se at komme tilbage.
Må jeg bede om lidt kaffe?
Hvis politiet i Cape Town havde fanget ham, ville de vide det først.
Jeg tror, han skjuler sig. Han var med Peter Jones, som ingen pasproblemer har.
Hvis Steve var blevet anholdt, ville Peter have ringet til mig.
Ræk mig mælken.
Færdig, Mr Woods?
Ja, tak.
REGERINGEN AFVISER NY APPEL FOR LØSLADELSE AF MANDELA
- Hvor fik du dem fra? - Vi har vore metoder.
- Tør vi trykke dem? - Jeg vil risikere det.
- Sir? - Vil du bede Tony om at komme ind?
- Du får oven i købet dit navn på. - Du er en prins.
Hvis de anholder mig, vil dit navn være det første, jeg siger. Hvad med Mr Biko?
Skal jeg bruge hans navn i historien? Der var billeder af ham overalt.
- Tror du, der var et møde? - Der må have været et for nylig.
Biko kunne ikke deltage, men at en af hans folk ævlede om sort bevidsthed,
- er næsten sikkert. - Jeg har tilpasset det en lille smule.
Nej, hold ham udenfor. Politiet skal få skyld for razziaen.
- Jeg tager mig af Biko i en leder. - Okay.
En flok galninge siger, hvidt herredømme retfærdiggør det hele,
nu mangler det bare, at en sort tosse siger, sort herredømme vil redde verden.
BANTU STEPHEN BIKO - DEN SORTE RACISMES HÆSLIGE TRUSSEL
Jeg vil gerne vide, hvem der er ansvarlig for dette.
- Må jeg spørge dig…? - Doktor Ramphele.
Doktor Ramphele.
Jeg lader jer være.
Jeg har læst avisen længe nok til at vide, at du ikke er blandt de værste,
så det er endnu mere forvirrende,
at du ville forsøge at lade det ondsindede opspind fremstå som begrundet fakta.
- Tja, doktor… - Ramphele.
Ramphele.
Jeg har taget risici for at markere et standpunkt mod hvide fordomme.
Hvis du tror, jeg vil se gennem fingre
med en sensationsjæger, der fremmer sorte fordomme,
har du besværet dig til den forkerte.
Sorte fordomme?
Det er overhovedet ikke, hvad Steve går efter.
Din Mr Biko bygger en mur af sort had i Sydafrika,
og jeg vil bekæmpe ham, så længe jeg redigerer avisen.
Hvad du gør, er at lægge ham ord i munden.
Og du ved, han ikke kan svare igen, fordi han er bandlyst.
- Jeg tror, jeg ved, hvad Biko går efter. - Du tager fejl.
Og han kan ikke opsøge dig.
Hvis du var den ærlige journalist, du hævder, ville du tage ud og træffe ham.
Hør…
Hvor er du fra?
Fra Sydafrika.
Men jeg var en af de to, der fik legat til Natals Lægevidenskabelige Fakultet.
Jeg er et symbol på jeres paternalistiske omsorg for dette lands indfødte.
Nå, godt vi ikke spildte vores penge.
Jeg ved, du ikke er noget fjols, Mr Woods… Men du er uoplyst.
Steve Biko er et af de få mennesker, der stadig kan redde Sydafrika.
Han er i King William's Town lige nu.
Han er bandlyst dertil.
- Godmorgen. - Godmorgen.
LEOPOLD STREET, KING WILLIAM'S TOWN
- Mr Donald Woods? - Ja, jeg er Donald Woods.
Jeg er Steves kone. Kom endelig ind. Han venter dig.
Tak.
Vi er glade for, du kunne komme.
Fader Russel skaffede os dette.
Ser du, vi forsøger at lave et slags medborgerhus,
hvor sorte folk kan mødes, måske afholde kurser.
- De nye farver er omsider ankommet. - Godt, sig det til Tsinki.
- Denne vej. - Hvem er det?
Han er en lille ballademager, ligesom sin far, blot endnu værre.
Han er derude.
Steve Biko?
- Er du Steve Biko? - Det er jeg.
Jeg ville have mødt dig i kirken, men som du ved,
kan jeg kun møde en person ad gangen.
Hvis en tredje person kom ind i rummet, bare for at servere kaffe,
ville det stride imod forbudet.
Og systemet, politiet, er lige på den anden side ad gaden.
Men du billiger selvfølgelig forbudet.
Nej. Jeg synes, dine idéer er farlige, men jeg billiger ikke mødeforbuddet.
En sand liberal.
Ikke en titel, jeg skammer mig over,
selv om jeg ved, at du anser den for foragtelig.
Jeg synes bare, at en hvid liberal,
der fastholder alle sin hvide verdens fordele -
arbejde, bolig, uddannelse, Mercedes -
ikke er bedst kvalificeret til at oplyse sorte om deres reaktion på apartheid.
Hvilken slags liberal mon du ville være,
hvis det var dig, der havde arbejdet, huset og Mercedes,
og de hvide boede i townships.
Det er en charmerende tanke.
Det var rart af dig at komme, Mr Woods.
Jeg har ønsket at træffe dig i lang tid.
Følger de dig overalt?
Det tror de, de gør.
- Er det stedet? - Ja, det er det.
En klinik for sorte, bemandet af sorte, ledet af en sort læge.
Var det hendes idé eller din?
Kom, lad mig vise dig rundt.
Det var en fælles idé, men det var heldigt, vi havde hende.
Ville en hvid liberal læge, som gjorde det samme, ikke tjene jeres formål?
Da jeg studerede og forsøgte at kvalificere mig til de jobs, I vil lade os få,
gik det pludselig op for mig, at det ikke kun var de gode jobs, der var hvide.
Den eneste historie, vi læste, var den hvide mands, skrevet af den hvide mand.
Fjernsyn, biler, medicin, alt sammen opfundet af den hvide mand.
Selv fodbold. I en verden som den
er det ikke svært at tro, man er underlegen, hvis man er født sort.
Vi dyrker det meste af maden til patienterne og medarbejderne her.
- Og kirken? - Den var her længe før os.
Men jeg begyndte at mene, at idéen om mindreværd var et endnu større problem,
end hvad afrikaanerne gjorde mod os.
At den sorte mand måtte tro på,
at han har lige så stor evne til at være læge eller leder som en hvid.
Derfor forsøgte vi at etablere dette sted.
Min fejl var at nedfælde nogle af de idéer på papir.
Og regeringen bandlyste dig.
Og den kæmpende liberale redaktør begyndte at angribe mig.
Jeg angreb dig for at være racist.
- Hvor gammel er du, Mr Woods? - 41, hvis det da betyder noget.
En hvid sydafrikaner, 41 år gammel, journalist.
Har du nogensinde tilbragt tid i et sort township?
- Jeg har været i mange… - Nej, vær ikke forlegen.
Bortset fra politiet tror jeg ikke, én ud af 10000 hvide sydafrikanere har.
Vi ved, hvordan I bor.
Vi klipper jeres plæner, vi laver jeres mad, fjerner jeres affald.
Hvad siger du til at se, hvordan vi bor?
De 90% af dine landsmænd, som skal være borte fra jeres gader klokken 18?
- Jane. Ja, mor?
- Læg jordbærrene i køleskabet. - Godt, så kommer jeg ned.
Fint, skat.
Hvornår kom du hjem? Jeg havde opgivet håb om dig.
For en halv time siden. Jeg har allerede været i vandet.
Mor, mor, se, hvad Alice gav mig.
Er det ikke dejligt? Og hvad gav du hende?
- Ingenting. - Din slemme pige.
- Nå? - Du havde ret.
Hvordan var han?
- De har bygget en klinik deroppe. - Dillon.
Hun er lægen. Du skulle se det. Folk kommer fra milevidt omkring.
Hvordan rejste de pengene?
Nogle penge fra lokalsamfundet, en del fra kirken udenlands
og selv fra mineselskaberne.
Sydafrikanske mineselskaber?
Ja. En eller anden blev åbenbart imponeret af en af hans taler.
- Tak, Evalina. - Han er imponerende.
Herre?
Han har vel ikke overtalt dig til sort bevidsthed?
Nej. Men jeg vil lade ham vise mig et sort township. Han vil uddanne mig.
Han er underlagt forbud. Hvordan kan han vise dig steder?
Det er jeg ikke sikker på.
- Tror du virkelig, han er risikoen værd? - En hvid liberals uddannelse?
Hvis du bliver fanget uden for dit forbudsområde, tja…
Det eneste, han behøver at gøre, er at skrive et brev til sin bestyrelse.
Jeg vil ikke have dig fængslet.
Fortæl David, at han lovede at gøre tabellen færdig i dag.
- Jeg bliver ikke fanget. - Han får ingen te, før han gør det.
Jeg har brug for penge fra kassen.
Nej, du bliver ikke fanget - medmindre en stikker går til politiet.
Den er i skuffen. Den er åben.
Vi skal nok gøre dig til en arbejdsmand, Steve Biko.
Hvordan vil du gøre det?
Bed Thabo komme herover. Jeg tænder for skrivebordslyset.
Mapetla vil holde systemet optaget i et par minutter.
Jeg vil snige ud, Thabo vil sætte sig i mit sted.
Jeg er glad for, jeg ikke var din mor.
Jeg blev født i et stammehjemland.
Transkei. Min far havde en forretning der.
Jeg føler mig ikke halvt så utilpas, som I tror.
Som liberal ville du køre bus og taxa som os, hvis du fik din vilje.
I siger, at mine hvide privilegiers dage er talte, så jeg vil nyde dem, mens jeg kan.
Løb, knægt, løb.
Det er et mirakel, at børn overhovedet overlever her.
De fleste af de kvinder, der har arbejdstilladelse, er stuepiger,
så de får kun deres børn at se et par timer om søndagen.
Stedet vrimler med drukkenbolte, voldsmænd,
folk, der er så desperate, at de vil slå et barn til blods, hvis han havde fem rand.
Var du sådan et barn for nogle år siden?
Ja. Måske mere skræmt.
Men hvis man løber stærkt nok,
hvis man overlever, vokser man op i disse gade, disse huse.
Forældrene prøver, men til sidst
er den eneste uddannelse, man får, den, som den hvide mand vil give én.
Så tager man til byen for at arbejde eller købe ind,
og man ser deres gader, deres biler, deres huse,
og man begynder at føle, at der er noget galt med en selv,
med ens menneskelighed.
Det har med ens sorthed at gøre.
For ligegyldigt hvor dumt eller klogt et hvidt barn er, er han født til den verden.
Men du, det sorte barn?
Klog eller dum, du er født til dette.
Hvad enten man er klog eller dum, dør man i det.
Jeg troede, de fleste barpiger var stikkere.
Ja, det er de. Hvis ikke de var det, ville politiet lukke stedet uden videre.
Men de giver kun oplysninger om visse ting. Andre ting tager de sig ikke af.
Vi er i sikkerhed her. Hende her er vild med Steve.
Han har kvindetække.
Han er meget veltalende. Hvor blev han udannet?
Han har aldrig været dårligt talende,
men hans far døde, og da han var 17, blev han optaget på en missionsskole.
De fleste af de fyre bor alene i en seng derude.
Ingen arbejdstilladelse, ingen opholdstilladelse.
En mand og kone, som ikke kan finde arbejde i den samme hvide by,
må ikke leve sammen i det samme sorte township.
I splitter sorte familier,
så tusinder af mænd og koner
er heldige, hvis de får hinanden at se en gang om året.
Du siger hele tiden "I". Du taler om afrikaaner-regeringen.
Giv ikke alle hvide skylden for apartheid.
Hvor mange stuepiger har du i dit hus, Mr Woods?
- Én, men hun… - Hak ikke på ham.
Han er her for at more sig. Kom, drik ud. Skål.
Jeg forsvarer ikke, hvad der er gjort, men det er ham, der har noget imod liberale.
Vi forsøger at bevæge os mod integration.
Klart. I vil give os en lidt bedre uddannelse,
så vi kan få lidt bedre jobs.
- Måske i begyndelsen, men… - Jeg vil ikke tvinges ind i jeres samfund.
Jeg vil være mig selv, og I kan slå mig, fængsle mig, endda dræbe mig,
men jeg vil ikke blive, hvad I vil have mig til at være.
Det bedste, I ønsker for os, er at få lov at sidde ved jeres bord,
bruge jeres bestik og porcelæn, og hvis vi kan lære at bruge det som jer,
vil I venligt lade os blive.
Vi vil rydde hele bordet.
Det er et afrikansk bord, og vi vil sidde ved det som os selv.
Husk på, at vi havde vores egen kultur, før I ankom.
Vi havde mange små landsbyer.
Du taler vort sprog, Mr Woods.
Vores ord for nevø er "min brors søn".
Tenjy kalder ikke min kone tante, men "mors søster".
Vi har ikke adskilte ord for familiemedlemmer.
Alt begynder med "bror" og "søster".
Vi tog vare på hinanden.
Vi gjorde en masse ting rigtigt, som jeres samfund aldrig løste.
I havde dog stammekrige i jeres land.
Nå, hvad vil du kalde første og anden verdenskrig?
Du bruger ord godt, men der er noget, der skræmmer mig.
Selvfølgelig, for i din verden er alt, der er hvidt, normalt.
Det er sådan, verden skal være.
Og jeres sande genistreg
er, at I i årevis har overbevist de fleste af os om det.
Vil du bede Tony komme ind?
Ken, det er Tenjy Mtinsto og Mapetla Mohapi.
De er fra King William's Town.
- Sir? - Vil du komme ind?
Bestyrelsen godkendte deres ansættelse i går.
Forklar dem vore redaktionelle regler.
- Vil du vise dem ovenpå til Bob? - Kom venligst denne vej.
Bed ham give dem deres opgaver til i morgen.
Du skal lære dem at bruge vore kameraer.
Jeg… hvor… hvor skal de arbejde henne?
] redaktionslokalet.
Dyrker ham Biko også sort magi?
Jeg er ikke sikker, men jeg tror, det er forsøget værd.
De vil dække de virkelige sorte nyheder. Ting, vi aldrig har rapporteret om.
Det er lovligt, og det vil bringe os nye læsere.
De hvide læsere vil blive henrykte.
Og når de begynder at kværulere om sort bevidsthed… Pis.
Husk blot, at min blå blyant stadig afgør, hvad der kommer i avisen.
Ja, selvfølgelig gør den det.
Ken.
Du kan godt lide fodbold, ikke?
Og klart… klokkeklart,
han betaler folk for at skabe splid mellem os.
For når vi strides indbyrdes, kan han sige,
"Se. De er uegnede til at styre deres egne liv."
Så kan han fortælle os, hvor og hvordan vi skal bo.
Han kan underbetale os og vedtage love uden at lytte til, hvad vi har at sige.
Og husk, de dræbte over 400 sorte skoleelever sidste år.
Vi må holde sammen.
Som et forenet folk må vi lade den hvide mand få at vide,
at hans gratis tur på ryggen af sort arbejdskraft
er forbi, slut.
Nu… nu har vi en lille overraskelse.
Han er lidt beskeden, men lyt til, hvad han har at sige.
Hør, folk.
Det er den største ulovlige forsamling, jeg nogensinde har set.
Jeg hørte, hvad den forrige taler havde at sige, og jeg er enig.
Vi vil forandre Sydafrika.
Det eneste, vi skal beslutte, er den bedste måde at gøre det på.
Og så vrede, som vi retmæssigt er,
lad os huske, at vi deltager i denne kamp for at dræbe idéen om,
at en slags menneske er en anden slags menneske overlegen.
Og at vi ikke afhænger af den hvide mand for at dræbe den idé.
Vi må holde op med at forvente, at han vil give os noget.
Vi må fylde det sorte samfund med vores egen stolthed.
Vi må lære vore børn sort historie,
fortælle dem om vore sorte helte, vor sorte kultur,
så de ikke står over for den hvide mand med mindreværdsfølelse.
Da vil de rejse sig mod ham, hvordan han end vælger det.
Konflikt, hvis han vil, men også åbensindet,
for at sige, at vi alle kan bygge et Sydafrika, som er værd at leve i.
Et ligestillet Sydafrika - sorte og hvide.
Et Sydafrika så smukt, som dette land er, så smukt, som vi er.
Det er ham, der holdt talen.
Sæt dig.
Du ved, at jeg ikke opildner til vold, De Wet,
men begå ikke den fejl at behandle mig uden respekt.
Fortæl mig ikke, hvad jeg skal, kaffer.
Uden for dit område. Du talte til en forsamling.
Du vil ikke være vidne i denne retssag.
Du vil være på anklagebænken sammen med dine venner.
Opildning til racehad.
Ifølge hvis ord? Hvad hedder han?
Kaptajn De Wet, du vil vel ikke sende mig til en domstol i Pretoria
på baggrund af vidnesbyrd fra en betalt stikker i en papkasse?
Alle ved, at den slags siger, lige hvad I vil have dem til at sige.
Du er giftig, Biko, og jeg skal nok få dig buret inde.
Ikke med den slags vidnesbyrd.
Gør det ikke.
Nej, folkens.
Han skal vidne for forsvaret.
Det må ikke se ud, som om der er hændt ham noget.
Du er heldig, Biko. Heldig.
Jeg vil bare behandles, som I forventer at blive behandlet.
Du og dine store idéer.
Hvis du er bange for idéer, må du hellere holde op nu.
Vi giver aldrig op.
Kom. Hvad er du bange for?
Når du prøver, vil du indse, at der intet er at frygte.
Vi er lige så svage og menneskelige som jer.
En dag tager vi dig på fersk gerning. Så får vi se, hvor menneskelig du er.
Jeg citerer:
"Jeg mener, at Sydafrika er et land, hvor sorte og hvide skal leve sammen."
Det er dine ord. Hvad betyder det?
Det betyder, at jeg og de herrer på anklagebænken
mener, at Sydafrika er et pluralt samfund,
hvor alle samfundsgrupper har bidrag at yde.
Er du bekendt med sprogbrugen i de dokumenter,
de anklagede har diskuteret inden for sorte grupper?
Ja, særligt da nogle af de dokumenter blev forfattet af mig.
Også det, som "med bekymring og afsky bemærker regeringens rå terrorisme"?
- Det er korrekt. - Du skriver "rå terrorisme".
Mener du ærligt talt, at det er et gyldigt udsagn?
Jeg mener, det er langt mere gyldigt end anklagerne mod disse mænd.
- Virkelig? - Ja, virkelig. Jeg taler ikke om ord.
Jeg taler om den vold, hvor folk bliver stormet med politistave,
tævet.
Jeg taler om, at politiet åbner ild mod ubevæbnede folk.
Jeg taler om den indirekte vold forårsaget af sult.
Jeg taler om håbløsheden, overgangslejrenes fortvivlelse.
Jeg mener,
at det udgør mere terrorisme end de ord, disse mænd har udtalt.
Men de står anklaget, og det hvide samfund står ikke anklaget.
Du og andre inden for sort bevidsthed
siger, at "Vore virkelige ledere er blevet forvist og fængslet på Robben Island."
Hvem hentyder du specifikt til?
Jeg hentyder specifikt til folk som Mandela, Sobukive,
folk som Govan Mbeki.
Og er det ikke sandt, at fællesnævneren for disse folk er,
at de har opildnet til vold mod regeringen?
Fællesnævneren er,
at de uegennyttigt har fremmet den sorte mands kamp.
Dit svar på denne såkaldte "rå terrorisme"
er altså at fremprovokere vold blandt de sorte?
Nej, vores bevægelse søger at undgå vold.
Men dine egne ord opfordrer til direkte konfrontation.
Det passer. Vi forlanger konfrontation.
Er det ikke et krav om vold?
Tja, du og jeg er i konfrontation netop nu, men jeg ser ingen vold.
Men intet sted i disse dokumenter
skriver du, at den hvide regering gør noget godt.
Den gør så lidt godt, høje dommer, at det ikke er værd at nævne.
Men den tilgang kan vel ikke andet end opflamme racehad og antihvid stemning?
Høje dommer, sorte er ikke ubevidste om de trængsler, de udholder,
eller om, hvad regeringen gør ved dem.
Vi vil have dem til ikke længere at acceptere trængsler, at konfrontere dem.
Folk skal ikke bare give op over for livets trængsler.
De må finde en måde, selv under disse omstændigheder, at… at udvikle håb på.
Håb for dem selv,
håb for dette land.
Se, det er, hvad jeg mener, at sort bevidsthed drejer sig om.
Uden nogen henvisning til den hvide mand
at forsøge at opbygge en opfattelse af vor egen menneskelighed,
vor retmæssige stilling i verden.
Træk stikket ud.
Hjælp dem med at afslutte.
De skal få at se, de svin.
Gud, hvor er det varmt.
Donald, tag til Kruger.
Han siger, han vil bekæmpe politiets ulovligheder. Tag ham på ordet.
Kruger? Han vil sikkert give dem en medalje.
Hvilke fordomme han end nærer, vil han ikke offentligt billige den slags.
Ikke det? Jeg tør vædde på, at han finder en undskyldning.
Er du sikker på, det var kaptajn De Wet?
Hvor er Steve?
Han tog til klinikken for at aflede sikkerhedspolitiet.
Han ville ikke have, at nogen så Dilima tale med dig.
Donald, flyv til Pretoria.
Det lokale politi vil blot le ad dig her.
Mr Woods. Du fandt vej.
Godmorgen.
Du er politiminister, og her vandrer jeg lige ind på din grund, uden en sjæl i sigte.
Måske ikke i sigte, men hvis ikke jeg forventede dig…
Kom ind. Jeg får mig en drink. Vil du også have en?
- Ja tak. Hvad drikker du? - Jeg er til whisky.
Det er helt fint. Mange tak for at mødes med mig i weekenden.
Det var så lidt, mand.
Jeg kan lide at hjælpe pressen, hvis jeg kan.
Hvad er det så, du ville mødes om?
Tag plads.
Tak. Det er et anliggende vedrørende Steve Biko.
Biko? Gud, jeg kender alt til Steve Biko.
Jeg forstår ikke, hvorfor han er underlagt forbud.
I har brug for en sort leder, som I kan tale med.
Du behøver ikke fortælle mig, at landet har et særligt problem.
Tror du, jeg kan lide at udstede forbud og tilbageholde folk uden rettergang?
Jeg er jurist. Det strider mod min overbevisning.
Kom. Kom, jeg vil vise dig noget, Mr Woods.
Vi afrikaanere kom her i 1652.
200 år før fotografiapparatet blev opfundet.
Og se engang her. Turen gennem vildnisset.
Bosættelsen.
Koncentrationslejrene englænderne satte vore familier i under boerkrigen.
Dyrkningen af jorden.
Opbygningen af byerne.
Enhver afrikaaner-familie kan vise dig det samme.
Vi koloniserede ikke dette land, Mr Woods, vi opbyggede det.
Bedstefar Johannes, en fortræffelig drikkebroder.
Tror du, vi vil opgive alt det?
Det er, hvad Mr Biko ønsker.
Det er et sort land, siger han.
Hvad der er, er opbygget af lige så meget afrikaaner-blod og -slid som af de sorte,
som kom til os efter arbejde. Husk det.
Vi tvang ikke nogen til at arbejde.
De havde få alternativer, da I havde overtaget det meste af jorden.
Vil du ikke mene, at den billige arbejdskraft har indvirket på økonomien?
Jeg ved, hvad du taler om. Tro ikke, jeg ikke forstår deres argument. Det gør jeg.
Vi ved, at der må findes en måde at samarbejde og leve sammen på,
og vi leder efter en. Måske lidt for langsomt efter nogle af deres smag.
Men det nytter ikke, at din Mr Biko fylder dem med falske forhåbninger.
Vi lægger os ikke bare ned og giver det hele bort.
Stol på mig.
Lad os sætte os i skyggen. Jeg ved langt mere om Mr Biko, end du gør, Mr Woods.
Er det, hvad du ville møde mig om?
- Tja, nej. Faktisk, er det… - Men hvis det er din anbefaling,
hvis du tror, det er det værd, vil jeg overveje at møde ham.
- Mere at drikke? - Nej tak. Jeg synes virkelig, du burde.
Jeg ved, at du vil finde ham mere moderat og intelligent, end du tror.
Men jeg kom i forbindelse med en hændelse i et medborgerhus,
som Biko forsøgte at organisere.
Stedet blev smadret forleden aften.
Det ved jeg. Politiet undersøger sagen.
Det er politiet, som gjorde det.
Hvorfor siger du det?
Et øjenvidne så en kaptajn i sikkerhedspolitiet
og nogle af hans folk i færd med at smadre stedet.
Vil han aflægge vidnesbyrd?
Han er bange for det.
Jeg mente, det ville være mere effektivt, hvis du tog affære internt.
Du har altid hævdet, at du var imod enhver ulovlighed begået af politiet.
Ved Gud, det er jeg.
Jeg værdsætter din holdning, Mr Woods.
Jeg garanterer, at det er noget, jeg vil forfølge.
Jeg vil ikke have voldsmænd i etaten.
Vær ikke overrasket.
Vi er virkelig ikke de uhyrer, vi nogle gange fremstilles som.
Det er i orden, Evalina, jeg åbner.
Tilbage med dig, Charlie.
- Mr Donald Woods? - Charlie.
Jeg er Donald Woods.
Du har beklaget dig til politiministeren.
Ja. Det er i orden.
- Kom nu, Charlie. - Det gik hurtigt. Jeg så ham i går.
Er der et vidne til den påståede forbrydelse?
Ja. Jeg forklarede til Mr Kruger, at jeg ikke kunne navngive ham, men der var afgjort…
Du anmeldte en forbrydelse, Mr Woods, og loven siger, du skal navngive vidnet.
- Nej, I forstår ikke. - Du skal navngive vidnet,
ellers bliver du fængslet, indtil du gør det.
Det er loven.
Jeg vil ikke tage tilbage til Mr Kruger og melde, at to…
Du kan anmelde til, hvem du vil.
Vore ordrer kommer helt fra toppen.
Kruger.
Jeg sagde ikke Mr Kruger.
Jeg sagde fra toppen.
Få en kendelse, næste gang han sender jer.
- Loven er på vores side. - Men retfærdigheden er på min.
Vi får se, hvordan det går i retten.
Og bed Mr Kruger komme forbi og få en whisky en dag.
Steve.
- Forhold dig roligt. - Bliv i midten, så dækker vi dig.
Nej, det er okay. Det er okay.
Du spiller beskidt, Biko.
Jeg lærte det af en katolsk præst.
Hvad forventer du?
Er du alene?
- Hvem fortalte dig, jeg var her? - Din kone.
Hun fortalte mig ikke, hvor politiet troede, du var.
Vi foretog et falsk opkald, hvor vi sagde, at jeg ville tilbringe eftermiddagen
med at gå klinikkens regnskaber igennem.
Jeg modtog min stævning i dag.
De vil faktisk retsforfølge mig.
Seks måneder for at tilbageholde et vidnes navn.
Jeg tror, de vil ødelægge vort venskab.
Måske er et par måneder i fængsel lige, hvad du trænger til
for at bevise din troværdighed som spirende aktivist.
Jeg fik min gamle juraprofessor, Harold Levy, til at forsvare mig.
- Han er bedst. - Vil du have en?
Tak. Men jeg vil ikke navngive Dilima, hvad der end sker.
- Men Kruger mener det alvorligt. - Det er altid alvor, når det gælder os.
En skønne dag bliver vi det forbandede system her til lands.
Mange af os vil dø for ingenting,
hvis vores system blot gør os til en sort udgave af deres.
Det kunne jeg acceptere.
En korrupt politimand er en korrupt politimand, Soga.
Han smadrer de samme hoveder af de samme årsager.
At udskifte en hvid med en sort er ikke et eneste barns liv værd.
For ikke at tale om seks måneder i fængsel til Mr Woods.
- Er du sikker på, det er det hus? - Det er det.
Vi har grund til at tro, at du er i besiddelse af undergravende dokumenter.
Vi har ordrer til at gennemsøge lokalerne.
Har I en dommerkendelse?
Godt.
Kom over til vinduet med den, så jeg kan læse den.
Læg Mapetlas artikel med dem.
Okay.
Kan du holde den op?
Fint. Vend venligst siden.
Kan du ikke læse lidt hurtigere?
Tja, den lader til at være i orden, men jeg har ikke den slags papirer.
Vi får se.
Så snart min kone er sømmeligt påklædt, vil jeg lukke jer ind.
Derinde.
Stoffle. Lad os komme af sted.
Jeg sagde jo, at I intet ville finde.
Vi kommer tilbage.
Jeg tror, vi burde redde dem nu.
Anklagemyndigheden afsluttede omsider,
og hele retssalen troede, at jeg var så godt som fængslet.
Betyder det, at du skal i fængsel, far?
Det kunne du lige tænke dig, hvad?
Nej, for onkel Harold begyndte sit krydsforhør.
Han gjorde opmærksom på, at selve anklagens ordlyd var forkert,
at datoerne alle var forkerte,
at den præcedens, de påpegede, gjaldt for helt andre situationer.
Stille, Charlie.
Vi er her for at tjekke dit pas. Lad bare døren stå åben.
Donald, de er efter Evalina.
Donald, det er politiet. De er efter Evalina.
- Donald, hvad laver du? - Jane, gå op til Mary.
Ja, far.
Charlie. Donald…
- Hvad fanden laver I her? - Vi vil se hendes legitimation.
- Det er i orden, herre. - Så sent om aftenen?
Det er det tidspunkt, deres kærester er der.
Du taler til en gift kvinde, og jeg…
Herre, jeg finder det.
- Vi har bedt denne bantu-hun… - Kvinde. Dit svin.
Hun er en kvinde, ikke nogen bantu-hun.
Vi kan forhøre bantuer når som helst. Det er vores arbejde.
Der kunne være en illegal han derinde.
I er på min ejendom.
Du tror, du er en stor redaktør, som kan slippe af sted med alt.
Jeg tror, jeg er en mand, som har fundet to indtrængere i sin baggård.
Herre…
- Vi får se. - Af sted, pis af.
- Er alt i orden? - Ja, herre. Tak.
Sipo kan bringe børnene herhen når som helst.
Ja, herre.
Du er sindssyg, Donald Woods.
Jeg ryster også som et espeløv.
- Få din egen jordbær. - Hvis jeg fik jordbær,
ville du ikke kunne smage min chokolade.
Jeg var bare hensynsfuld, ved du?
Du kan tage lidt af min, så tager jeg lidt af din.
Hvad er der galt?
Ken. Ken, pas på.
Måske banker de ham bare for at skræmme ham fra avisen,
men de lægger mere pres på.
Jeg er bange for, at de vil statuere et eksempel, så ingen anden sort…
- Hvad fanden laver du? - Jeg vil vide besked om Mapetla. Hej.
- At komme i et hvidt kvarter? - Det er mit land. Jeg går, hvor jeg vil.
- Han har hørt om Mapetla. - Åh, ja. Kørte du selv hertil?
Nej. Peter kører.
Jeg satte Harold Levy på det, men de ville ikke fortælle ham noget.
Tag plads.
Hvis alt går vel, tager jeg til Cape Town om et par dage.
Når jeg når frem, afleverer jeg, hvad jeg vil skrive om anholdelsen. Tak.
Vil du måske udgive det?
- Cape Town, Steve… - Du må være fra forstanden.
Tja, der er… der er et møde for sorte studerende. Et vigtigt et.
Og før de tager et standpunkt, skal de høre, hvad jeg har at sige.
Godt, vi trykker nyheden om Tenjys anholdelse.
Vi sætter det på forsiden.
Hvad er der los, boss?
Mapetla er død.
De påstår, han hængte sig selv i cellen.
Jeg vil ændre forsiden.
- Donald Woods. - Hallo, Donald.
En nyhed.
Dagen før Mapetla døde
viste politiet en anden fange en dukke af Mapetla, som hang i en snor.
Pis.
Steve, jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Sig bare, at retfærdigheden vil ske fyldest en dag.
Og lad os håbe, den ikke vil hjemsøge de uskyldige.
Du burde ikke tage til Cape Town.
Det er for farligt.
Det er et farligt land.
Nøgler og papirer?
Jeg kan ikke få den forbandede tingest op.
- Hvad har du derinde? - Ikke noget.
Hvad er der galt?
Jeg tror, de har noget herinde.
Ud.
Papirer.
Hvad hedder du, kaffer?
- Det står i bogen. - Sig det.
Sig dit navn.
Bantu Stephen Biko.
18. AUGUST 1977
11. SEPTEMBER 1977
Jeg synes…
Jeg synes, han burde tilses af en specialist.
Kunne han simulere?
Strækkemuskelrefleksen antyder en mulig læsion i hjernen.
Kunne han simulere?
Man kan ikke simulere en refleks.
Og prøven, som doktor Hersch tog fra lænden,
afslørede en overflod af røde blodlegemer i rygmarvsvæsken.
Det peger også i retning af…
Det er et muligt tegn på alvorlig hjerneskade.
Har han spist, sergent?
Været på toilettet?
Nej, ikke i dag.
Han må tilses af en specialist.
Vi tager ham til politihospitalet i Pretoria.
Men det er jo 1100 kilometer væk.
Hun kunne flygte fra hospitalet her. Jeg vil have ham på et politihospital.
Luk op.
Kør over Seymour. Når I holder hvil, bliver en mand hos Biko hele tiden.
PRETORIA - 12. SEPTEMBER 1977 - STEVE BIKO DØR I VARETÆGT
Jeg er kold over for Bikos død.
Han døde efter en sultestrejke.
Hr formand.
Hr formand, jeg hylder ministerens demokratiske sindelag,
at han giver fanger den demokratiske ret til at sulte sig.
Man har vel ondt af ethvert dødsfald.
Jeg ville vel have ondt af min egen død.
Hvordan fik du tilladelse?
Det gjorde jeg ikke. Hvis jeg spurgte, ville de ane uråd og måske overføre ham.
Jeg har undersøgt loven. Jeg tror ikke, de tør standse os.
Men det er et særtilfælde. Der har ikke været ligsyn endnu.
- Jeg er bange for, der ikke er mulighed… - Intet særligt overhovedet. Loven er klar.
De pårørende har ret til at se afdøde.
Mr Bikos død har allerede skabt postyr nok i pressen,
men hvis du vil skabe endnu flere forsider, giver jeg med glæde efter.
Steve.
Hvad har de gjort ved dig?
Vi må skynde os, Ntsiki, før han meddeler det til politiet.
Lad dem ikke skræmme dig, Mr Woods.
Okay.
Fra alle vinkler.
Hele hans krop.
Du og Wendy kommer vel til begravelsen, ikke?
Tja, ville hans andre venner…
Ville vi være velkomne?
Ja, Donald.
Du og Wendy er vores bror og søster.
DEN SORTE FOLKEKONGRES
Vi er her for at sørge over en af Afrikas store mænd.
Magt.
Jeg elsker Steve Biko, men jeg hader det system, som dræbte ham.
Selv i dag, dagen for Steve Bikos begravelse,
har de i deres hvide arrogance afvist tusinder,
som blot forsøgte at komme her for at yde ham respekt.
Men vi er her.
Jeg hader systemet, men jeg velkommer alle sydafrikanere, som er med os i dag,
som sørger over den mand, som gav os alle tro
på den slags land, som Sydafrika kunne blive.
Den slags land, som Sydafrika vil blive,
når alle bedømmes som mennesker, som jævnbyrdige medlemmer af Guds familie.
Og mod den dag, hvor den isolation, som skaber fjendskab,
bliver til den nærhed, som tillader venskab og kærlighed.
Lad os alle forenes i Afrikas sang, som Steve Biko værdsatte så højt.
Forstår du ordene?
Det er "Gud velsigne Afrika. Opløft hendes navn."
"Hør vore bønner og velsign os."
Magt.
EN NATION
Sagen er, at Biko gik i sultestrejke.
Vi forsøgte at føde ham intravenøst med en slange i hans arm.
Jeg kender ikke til den slags. Jeg er ikke læge.
Politiminister Kruger talte fra sit hjem.
Ja, hallo.
Er det dig, Donald?
Din forræder. Din sorte-elskende luder.
Du er alene. Vi kommer efter dig.
Mor, jeg kan ikke sove.
Var det far?
Nej.
Flere trusler.
Politiet?
De er de eneste, som vi ved truer os.
Når far kommer tilbage, burde vi slutte en båndoptager til telefonen
og trykke, hvad de siger, i avisen.
Der bliver en masse mellemrum og tankestreger.
Tja, jeg går ned og laver kaffe.
Nej, lad være.
Hvad er der, mor?
- Skal vi ringe efter nogen, mor? - Bliv bare heroppe.
BIKOS KOMMUNISTHOVEDKVARTER
Tro mig, efter 30 år i politiet genkender man en, når man ser dem.
- Fortæl det til Donald… - Onkel Don, her er et til.
De er alle fra en .32'er.
En af os bliver, til han kommer. Jeg vil bevise, at mine ekskolleger gjorde det.
- Hvad vil det nytte? - Ikke noget.
Men jeg vil have det bedre, når jeg ved, at de ved det.
Se, mor, et af dem gik lige gennem dit vindue.
Det kan du tro. De er gale nok over de taler, du holder her.
Du skulle læse den afrikaanssprogede presse i Cape Town.
Hvis du laver ballade udenlands, vil der falde mursten ned.
Donald, du kender min mening. Jeg synes, det er galskab.
Og selv hvis de lukker dig ud, tag mit ord for det,
vil de anholde dig det øjeblik, du kommer tilbage. Det ville jeg have gjort.
Om det bliver her eller der, vil vi tvinge dem til et ligsyn.
De kan ikke anholde mig der, men en forelæsningsturné i USA vil øge presset.
Hvis du var jurist og søgte støtte til loven, ville det være noget andet.
Men du vil tale om Biko. De standser ikke ved høfligheder, siger jeg dig.
Kruger løj.
Hvis vi afslører det, vil de skulle indrømme, hvordan Steve virkelig døde.
Jeg tager af sted.
Hvis en af jer vil blive hos Wendy og børnene, er jeg ikke bekymret.
Jo mere omtale jeg får, jo bedre.
19. OKTOBER 1977
Jeg ringer, når jeg når frem.
Dr Steiner, rejsende til Paris, til førsteklasseskranken.
- Donald Woods? - Det stemmer.
Vi er fra sikkerhedspolitiet. Vil du venligst følge med os?
Sidste udkald for rejsende med BA…
Tag dig ikke af det. Du skal ikke med det fly.
- Men min bagage er om bord. - Vi har fjernet den.
Du, Donald James Woods,
erklæres hermed bandlyst i henhold til den nationale sikkerhedsbestemmelse.
I en periode på fem år fra dags dato
forbydes det dig at mødes med mere end én person ad gangen
eller at opholde dig i et rum med mere end én person ad gangen,
bortset fra medlemmer af din umiddelbare familie.
Det forbydes dig at skrive, det være sig privat eller til udgivelse.
Det forbydes dig at indtræde i noget trykkeri- eller udgivelseslokale.
Og det forbydes dig i disse fem år at forlade East London retskreds.
Kruger er virkelig blevet tosset.
BIKOS STØTTER GJORT TAVSE. DATO FOR LIGSYN KUNDGJORT
Du mener altså, at du ved, hvad der skete med Steve Biko, hvad?
Jeg så hans lig.
Med hensyn til de billeder, I har konfiskeret,
er 14 sæt allerede frigivet til verdenspressen.
At arrestere og bandlyse mig er en dum handling.
Politiministeren er nu forvisset om verdens søgelys på Bikos ligsyn.
Jeg har to små børn, Mr Woods, og jeg tænker på fremtiden.
Fortæl mig, hvad du ville gøre?
Jeg har også børn.
Men de dage, hvor en håndfuld hvide regerede et sort land, er talte.
Det vil forandre sig - i samarbejde eller ved blodsudgydelse.
For vore hvide børns skyld håber jeg, at det bliver i samarbejde.
Med Bikos slags?
Jeg håber ved Gud, det bliver med Bikos slags.
Jeg ville have mødtes med dig i kirken, men som du ved,
kan jeg kun være med én person ad gangen.
Og systemet, politiet, er lige på den anden side ad gaden.
Du leger med ild. Du ved, huset bliver aflyttet.
Et uforsigtigt ord, en uventet razzia, og så…
Hvad du har skrevet om Steve, er landsforræderi.
Hvis jeg bliver fanget med det, får vi samme straf som Nelson Mandela,
eller hvad, du ved… du ved, hvad der skete med Steve.
- Og ingen ville nogensinde vide det. - Mener du, jeg har været nytteløst?
Jeg synes, du burde destruere, hvad du har skrevet,
eller få dig selv ud af Sydafrika med manuskriptet.
Ikke bare for, tja… men også for deres skyld.
Rejse bort? Permanent?
Faktisk er det
enten det ene eller det andet.
Hvad mener du med, at vi må rejse?
Bruce har kontaktet en udgiver i England.
De vil have min bog.
Fader Kani har ret.
Når det kommer ud, vil regeringen betragte det som landsforræderi.
Vi kan ikke blive.
Det er utroligt.
Fordi du vil have en bog udgivet,
vil du fjerne børnene fra deres skoler,
deres bedsteforældre, hele deres liv?
Bekymrer du dig ikke engang om, hvad jeg kunne tænke mig?
Vi hader måske nok de svin, der regerer, men det er stadig vort hjem.
Hvad vil du gøre?
Acceptere Steves død? Acceptere, hvad regeringen gør og vil fortsætte med?
Hvad mere vil du gøre? Du tvang ligsynet igennem. Du er bandlyst.
Er du så mægtig, at du tror, du kan forandre dem helt alene?
Jeg vil gøre, hvad jeg kan. Jeg vil ikke sidde i huset i fem år uden at gøre noget.
Og til helvede med os? Hvad gør vi? Hvor tager vi hen?
Donald, vi har fem børn. Vi kan ikke tage fem flade øre med os.
Jeg kender dig.
Du er villig til at flå vore liv i stykker for at se Donald Woods på et bogomslag.
Og du bruger Steves død som undskyldning.
For fanden.
- Jane, må jeg gå i vandet igen? - Mary, gå hen og tør dig.
Kan vi tale om det?
Undskyld, at jeg var så grusom.
Nej, du havde ret.
Jeg vil have en bog udgivet.
Det vil jeg.
Men hvis Steve…
hvis Steve døde til ingen nytte,
hvis vi bare lod dem begrave hans navn…
Hvem tror du, du er? Gud?
Nej, men der er ingen anden forfatter, der kender Steves historie som jeg.
Vi er syv mennesker.
Donald, du er 43 år gammel.
Hvad vil én bog udrette?
Og tror du, de vil lade os gå?
Vi kunne blive dræbt under flugtforsøg, og du ville ikke få din bog trykt.
Kom, børnene bliver urolige for os.
Jeg er ikke Gud,
men vi ved, hvordan landet er nu.
Og vi kan ikke acceptere det, og vi kan ikke vente på, at Gud forandrer det.
Vi må gøre, hvad vi kan. Og bogen er, hvad jeg kan gøre.
- Godmorgen. - Tak. Det er til os.
Mor, far, det er en gave.
- Må vi åbne den? - Hvis den er adresseret til jer.
- Tak. - Hvad skyldes postyret?
Far, der er et billede af Steve.
- Hvad er det? En T-shirt? - Her, Mary.
Den passer garanteret.
Wendy.
- Er der nogen returadresse? - Nej, far.
- Han bliver en legende. - Mor. Far.
Hvad er der? Hvad er der?
Mine øjne.
Ring til doktor James, hurtigt.
Mor, mine hænder klør.
- Det er i orden. Det er i orden. - Hvad sker der? Hvad er der galt?
- En slags brandsår. Jeg ved det ikke. - Få det af. Få det af. Tag kjolen af.
- Mine hænder brænder. - Duncan, gå ovenpå og skyl dem.
Hørte du, hvad Evalina sagde? Af sted med dig.
Det var Don i telefonen.
Han siger, han har uomstødelig bevis for, at sikkerhedspolitiet sendte de T-shirts.
Hvordan kunne de gøre det mod hende?
Jeg synes, bogen bør udgives.
- Bruce. - Gud. Du skræmte livet af mig.
Jeg forventede dig fra den anden side.
Hvis jeg går den vej, ved de, hvor jeg er, og hvem jeg møder.
- Godt tænkt. - Nå, de så mig ikke.
Du burde anmelde dem for pligtforsømmelse.
Du er munter. Jeg formoder, at du har gode nyheder.
Ja, det er udløbet, men det har vi ordnet.
Du slipper ikke ud af Johannesburg på det, men ude på bøhlandet burde det virke.
Fader David C Curren? Irer.
- Hvor fik du det fra? - Fader Kani stjal det.
Fader Cullen er sikkert indforstået, men det er mere sikkert at forklare det senere.
Sort hår, men bortset fra det vil det nok virke i dårlig belysning.
Er du sikker på, at de slyngler ikke er i hælene på os?
- Det er i orden. - Godt.
Det ser ud som et logisk sted at fare vild.
Lad os se på kortet.
Vi kan ikke flyve dig til Botswana.
- Men vi skal. Hvordan ellers…? - Vi kan ikke, vi har prøvet.
Vi kan ikke få et fly med nok brændstof uden at afsløre os.
Derfor tager vi dig ud gennem Lesotho i stedet.
Og nytårsaften er det bedste tidspunkt - da er alle hønefulde.
Du forvandler dig til fader Curren og stiger på her, nord for Queenstown.
Kani vil køre dig mod Skt Theresas Mission.
Det er en flok nonner ved grænsen,
så to præster er perfekt.
Kani siger, at grænsen bare er en flod.
Man kan vade over et dusin steder.
Skal jeg være en præst, der vader over grænsen?
Gør det om natten. Når du er nået over, venter jeg og kører dig til Maseru,
før politiet ved, hvad der foregår.
Og derfra kan I alle flyve til Botswana.
Luftfartsselskabet drives af en canadier, piloterne er australiere og newzealændere.
Hvis jeg slipper ud, vil jeg fortryde, at jeg gav dig dit livs scoop.
Småting. Jeg har fået større scoops ud af en vaffelis.
Hvorfor skal jeg så langt mod nord, før jeg møder fader Kani?
Det formodes, at der kommer våben igennem ad de veje.
Tag dig ikke af dem.
Så alle biler indregistreret uden for distriktet tjekkes automatisk.
Han tager derop efter en lokal bil.
Han er en helvedes fyr, ham Kani. At en sort fyr gør, hvad han gør…
Tro mig, jeg ved, hvilken risiko han løber.
Jeg kan ikke se, hvordan jeg skal slippe op forbi Queenstown. Det er lang vej.
Du skal blaffe, fader Curren, du skal fandeme blaffe.
Hvis du bliver fanget, trækker du ikke Wendy og Kani med dig ned.
Fra klokken 17.00 nytårsaften vil alle hvide politiofficerer tage til fester.
Du blaffer til mødestedet.
Det burde være let, hvis du ikke tager for sent af sted.
Hvad hvis nogen ringer, og jeg ikke er der? Hele planen…
Nytårsaften vil du faktisk gå ret beruset i seng.
Ingen vil betvivle det.
Næste morgen kører Wendy til stranden.
Men i virkeligheden tager hun hjem til sine forældre i Umtata.
Hvis du klarer den, ringer du til hende, så snart du er i Lesotho -
klokken 10.00, eller hvad du nu har arrangeret.
Hun tager børnene nord for grænsen, før de kan nå at anholde hende.
Hvis ikke du klarer den, og der ikke bliver ringet,
vender hun om og tager direkte hjem,
så hun ikke kan beskyldes for delagtighed.
Hvis jeg klarer den, vil de mistænke dig.
Sandsynligvis, men som en kirkens mand, ved jeg, at de vil mangle beviser.
I mit tilfælde tror jeg, de vil ønske det.
NYTÅRSAFTEN 1977
- Tror du, vi kan blive oppe i aften? - Tja, hvorfor spørger du ikke mor?
Mary, kom nu.
Kan vi blive oppe til nytårsaften? Vi kan klæde os af først.
- Vent og se. Ind i bilen. - Kom, Charlie. Ind med dig.
Duncan, din is smelter.
Charlie, lad være med at slikke.
Hvis du bliver klar, har jeg lejet en film og tegnefilm. I kan se film indtil midnat.
Mor, skal far se film med os?
Tja, det kunne du måske spørge Alan og Greg om.
Så far må springe det over.
Men I ved, hvad han synes om jeres valg af film.
Men far ved ikke, hvad gode film er.
Jeg så Alice og Larry ved stranden.
Jeg må ringe til ham. Måske vil han komme og spille skak med mig næste uge.
Hentede du fremviseren?
Pokkers. Ungerne ville have is, så jeg kørte den anden vej.
Vi talte oven i købet om det.
Jeg må hente den senere.
Dumt.
Godt nytår.
Donald…
Gudskelov er de så forudsigelige.
- Det er min tur, for fanden. - Nej, det er ej.
Nej, Duncan. Jeg har sagt det. Jeg siger det hele tiden. Se nu efter.
Se her. Gavin. Mary.
Bøj ryggen lavt over bordet, hold hånden fladt.
Hvis de ser dig, så sig ikke et ord.
Hvor er Evalina? Er hun på sit værelse?
Nej.
Jeg sendte hende efter hamburgerboller. Det behagede hende ikke.
Hvis jeg skal hente fremviseren, kan jeg lige så godt gøre det nu.
Er der chance for et lift?
Nej. Jeg skal bare sætte ham af, og så skal jeg tilbage til byen.
Ingen afsked, fader Curren. Af sted med dig. Og pas på dig selv.
Tak for turen, Mrs Woods.
Wendy.
- Glem ikke at hente fremviseren. - Hvad?
- Fremviseren. - Åh, Gud.
Gudskelov for, at du mindede mig om det. Jeg havde fuldstændig glemt det.
Vi ses snart, ikke?
Militæret, politiet… Ja, jeg løber risici. Hele tiden.
Men det ville kun være usædvanligt, hvis der herskede fred i landet.
I krigstid er det en del af livet at løbe risici.
Tja, vi er i krig.
Hej, vil du køre med?
Åh, mange tak. Hvor langt skal du?
- Til et sted nær King William's Town. - Mange tak.
Denne side af King William's Town er fin.
Jeg skal mod Queenstown. Jeg vil tage med, så langt du skal.
Tag dig ikke af ham. Han laver bare en masse larm.
Han gør ikke noget.
21.25. 580 KILOMETER FRA MASERU
Det er svært at se dig i det mørke tøj, fader.
Jeg kunne ikke se, hvad du var.
Måske skulle jeg stille mig under en lygtepæl næste gang.
Måske kunne du sætte mig af i Stutterheim.
Ja, så længe du kører med mig gennem King William's Town.
De hvide drenge vil være fulde i aften.
Måske vil de give mig bøvl,
men med en hvid præst… Når det ikke er nytårsaften, er det en god by.
Jeg har mødt gode mennesker fra King William's Town.
Ja, det har jeg også.
Rettens afgørelse er, som følger:
Et, at afdøde, Bantu Stephen Biko,
en sort mand, 30 år gammel, døde den 12. september,
og at dødsårsagen var en hjerneskade, som medførte nyresvigt.
To, at det tilgængelige bevismateriale
udelukker, at dødsfaldet skyldes nogen handling eller forsømmelse,
som udgør en strafbar handling på nogens vegne.
Jeg er præst. Væk fra lastbilen. Hop af.
Hop af, dit fjols, ellers brækker jeg halsen på dig.
Jeg skal vel bøde for det udbrud.
Ja, det skal du. Men du fik mig gennem King William's Town,
så jeg tror, Gud er med os.
Et minut til, så…
Se de røde balloner.
Pas på boblerne, Evalina.
Mor, kan far komme ned og sidde i det andet rum?
Nej, det kan han ikke. Han sover ovenpå, hvor I skal være om et kvarters tid.
Syv, seks, fem, fire, tre, to,
et… Godt nytår.
Der er du.
- Godt nytår, Evalina. - Godt nytår.
STUTTERHEIM
520 KILOMETER FRA MASERU
- Ind med dig, fader. - Men hvorfor? Jeg var lige…
De lokale sagde, at du var på vej til Queenstown.
Vi skal til at dække den vejstrækning.
Hvis alt går glat, kan vi få dig frem om et par timer.
Storslået. Gud velsigne dig.
- Skal du til missionsstationen? -- Netop.
Hvis ikke det haster, ville jeg overnatte i Queenstown i dit sted.
- Jeg kan sikkert få kørelejlighed derfra. - Der kunne også være sorte terrorister.
- Her i den østlige Kapprovins? - Selvfølgelig.
Charlie, vær stille.
2.30. 400 KILOMETER FRA MASERU
Ind med dig. Flyt dig, fader.
Vil du stadig forbi Queenstown?
Af sted med os.
Men hvorfor anvender du udtrykket "sort er smukt"?
Fordi sort almindeligvis forbindes med negative egenskaber.
"Sortbørshandel",
"familiens sorte får". Alt, som menes at være dårligt.
Hvorfor bruger du så ordet?
Hvorfor kalde jer selv sorte?
I er jo mere brune end sorte.
Hvorfor kalder I jer selv for hvide?
I er jo mere lyserøde end hvide.
Netop.
Her?
Ja, det er fint.
Mange tak.
Jeg forventede dig for tre timer siden. Skynd dig. Kom ind, mand.
Det bliver snart lyst.
- Det har forandret dig. - At nå hertil har forandret mig.
Når ikke jeg var bange, stod jeg i kulden og ventede på at blive det.
Nå, kom så.
5.20 - TELLE-FLODEN
- Hvornår skal du ringe? - Klokken 10.00, ellers tager hun tilbage.
Og du kommer ti år i fængsel, hvis du bliver set med mig, så kom væk.
- Se, der er Lesotho. Jeg når over. - Rolig. Gør mig ikke nervøs.
Fandens, tasken revnede.
Det er i grunden en fiasko, er det ikke?
Vi har gjort det godt. Der må være et sted, hvor jeg kan krydse. Kom nu af sted.
Gå til en af os, når du bliver desperat.
Brug Steves navn.
Magt.
Hvis ikke der kommer mere regn, vil det være muligt at krydse i nat.
Jeg kan ikke vente. Jeg må over nu.
- Hvor langt er der til Telle-broen? - 13-16 kilometer.
- Du kan ikke krydse der. - Jeg har et falsk pas. Måske kan jeg.
Er der nogen, vi kan stole på, som har en bil?
Jeg stoler på mig, og jeg har bil.
Du, den store redaktør, Donald Woods, flygter.
Boerne vil skide i bukserne af skræk.
Du skal nok klare den. Boerne vil skide i bukserne.
Kruger vil skide / bukserne.
Vorster vil skide / bukserne.
Botha vil skide i bukserne.
- Nå, jeg nåede så langt. - Hvor er grænsen?
Dernede.
- Det vil hjælpe. - Tak.
Du må ikke miste en side.
En dag, når tingene er forandret, kommer jeg tilbage. Vi skal drikke en øl sammen.
Jeg vil vente på dig.
Der er låst.
- Ja. - Der skulle være åbent. Klokken er syv.
- Tja, ikke helt. - Jesus.
Undskyld, fader.
Det er i orden.
Hvad laver du til fods, fader?
En ven kørte mig hertil, og en anden henter mig på den anden side.
Jeg skal til Maseru til messe klokken 10.00.
Så skal du være heldig. Regnen har hærget vejene derovre.
Læg din taske i kabinen. Jeg kører dig over floden.
Tak. Det er meget venligt.
Jeg er fader Wo… Curren.
- Jeg hedder Moses. - Moses?
Ja, selvfølgelig gør du det.
- Sig farvel til Evalina. - Men hvorfor?
- Af høflighed. - Farvel, Evalina.
Opfør dig pænt. Hvis hunden ikke jagter mig hele dagen, bager jeg måske en kage.
- Tak. - Gavin, jeg har sagt…
- Hvorfor kan vi ikke tage Charlie med? - Fordi jeg siger det.
- Vi ses, Evalina. - Hej.
Som amerikanerne siger, "hav en god dag".
Kom af sted.
Hvis jeg bager en kage, bliver det med marcipan, så du ikke spiser den.
- Er alt i orden, mor? - Ja, fint.
- Hvilke sandwiches har vi, mor? - Vi har ost og tomat…
- Farvel, Evalina. - Farvel.
Vi ses, når vi kommer tilbage.
Evalina. Evalina, jeg kan ikke finde mit bat.
- Har du set bag fjernsynet? - Nej.
Giv Evalina et kys. Og bed Dillon om at åbne garagedøren.
- Bliv ikke solskoldet. - Ja, Evalina. Kom, Charlie.
Charlie bliver. Bed Dillon om at åbne garagedøren.
- Ja, mor. - Tak, Evalina.
Charlie, sit. Sit.
Dillon, mor siger, du skal åbne garagedøren.
Herren sover stadig. Han fik lidt for meget at drikke i aftes.
Hvis nogen ringer, så tag nummeret. Han skal ikke forstyrres.
Vær ikke vred på mig over Charlie.
Han er bare til besvær på stranden. Jeg kan ikke læse eller noget som helst.
Han har altid været med før.
Jeg vil bare have en dag uden ham, ikke andet.
Jeg er sikker på, han vil være artig. Ikke, Charlie?
Farvel, Evalina.
Vi ses senere.
Moderen og børnene har forladt huset i bilen.
Tag præsten først. Vi har begge travlt.
Du har altid travlt, Moses. Udfyld denne formular.
Jeg lærer aldrig, hvorfor det tager fire dage
for et brev at nå fra Queenstown til Maseru.
I bruger for meget tid på at sidde ved jeres port,
det er, hvad der er galt.
- Telexen virker igen. -- Godt.
Ifølge Fentor er der mere regn på vej.
Vi må tjekke vore instrukser.
Hvem ved, om sikkerhedspolitiet leder efter en postinspektør fra Lesotho?
Det er derfor, posten er så langsom.
Jeres sikkerhedspoliti skal læse halvdelen, før de slipper den igennem.
Tror I ikke, vi ved, hvad der foregår? Vi ved det godt.
Det er modigt af dig at køre med ham, fader. Held og lykke.
Kom.
Er det din taske, fader?
Ja. Lidt tøj, barbergrej og en Bibel.
Ja, jeg syntes nok, jeg mærkede en bog.
Gud velsigne dig.
Hej, Moses.
Ja.
Hov, Moses, stop.
Det varer ikke længe.
Der har været bøvl med vejene.
Der er en besked til dig.
Donald, det vigtige er ikke at acceptere deres begrænsninger.
Det er derfor, børnene i Soweto, som nægtede undervisning på afrikaans,
fjerner lænker fra deres sind, som ingen vil kunne påtvinge dem igen.
Jeg klarede det.
Jeg lærte det som dreng.
- Så far har rejst hele natten. - Men hvorfor skal vi hen til bedstemor?
Mor, jeg har ikke min pyjamas med.
Din pyjamas er i bagagerummet. Hvis han når sikkert over,
ringer han til os der, og vi skal flyve til England med ham.
Men hvad skal der ske med Charlie?
Jeg lagde en besked til Evalina. Hun tager ham med til familien Briceland.
Men hvad skal der ske med Evalina, mor?
Det ved jeg ikke. Far efterlod hende alle de penge, han kunne finde.
- Intet? - Nej.
Kom nu.
Gud velsigne dig, min søn.
Vågn op, din australske syvsover.
Herre Jesus. Jeg havde givet op. Hvad fanden skete der?
- Det er ham, Moses. - Held og lykke, fader.
- Tak. Vejene er rædsomme. - Fandens, den er 8.30.
- Vi må af sted. - Det tog to timer at komme herned.
Og jeg pressede den virkelig.
Hvor er barnets dukke nu?
Hun falder ikke i søvn i aften, hvis ikke hun finder den, vel?
- Vi klarer det aldrig. - Vi kan ikke blive standset af politiet.
Der er noget meget galt, Charlie.
Den er 9.15. Jeg kan ikke tro, jeg er nået så langt for at vende tilbage.
For Guds skyld, få dem af vejen. Flyt dem nu.
Undskyld mig. Er den britiske eller amerikanske ambassade nærmest?
Vi er i det britiske statssamfund, fader. Det er den britiske højkommission.
Men hvilken er den nærmeste?
Den britiske højkommission er der til højre, forbi…
Tak.
Undskyld. Jeg må træffe højkommissæren øjeblikkeligt.
Mit navn er Donald Woods, jeg redigerer Daily Dispatch i Sydafrika.
En fader Donald Woods…
Nej, nej, nej. Jeg er ikke præst.
En avisredaktør vil træffe højkommissæren.
Ja.
Højkommissæren er i London, men hans stedfortræder vil træffe dig.
Tak.
Du godeste. Jeg anede ikke, du var præst.
Det er jeg ikke. Jeg har desperat brug for at ringe.
Værsgo. Vi forstod, at du var bandlyst.
Det var jeg. Forvalgsnummer?
Nej, du kan ringe direkte. Vil du have en kop te?
Jeg er kommet for at ansøge om politisk asyl.
En fornøjelse.
Hallo? Åh, Donald.
Det var godt timet - hun er lige ankommet.
Hun er lige kørt op ad indkørslen.
Wendy.
Donald, I har vel ikke skændtes? Hun har alle børnene med sig.
Nej, sig ikke noget. Hun kommer nu.
Åh, skat.
Hej, bedste.
Det er Donald. Sikke et tilfælde.
Kom nu, mor.
Tag den.
Hallo, Donald.
Wendy, jeg… Jeg er, hvor jeg forventede at være.
- Kom, så hurtigt I kan. - Han er der.
- Hallo, Donald? - Ja.
Skal vi stadig køre til Telle-broen?
Ja. Derfra er der gode veje det meste af vejen.
- Men skynd jer, før… skynd jer. - Vi er på vej.
Jeg elsker dig.
Jeg er præst. Du kan ikke tiltale mig sådan.
Skynd jer bare.
- Vi skal med en flyvemaskine. - Gå på toilettet, unger.
- Kom, drenge. - Har I nogen småkager?
Kom, Regina, hurtigt. Jeg ved ikke, hvad der sker, men måske behøver vi hjælp.
- Jeg kører jer, skat. - Tak.
I skal overflyve sydafrikansk luftrum,
og de forlanger, at alle fly lander i Sydafrika, før de fortsætter.
De kan ikke blive her. De er ikke i sikkerhed fra det sydafrikanske politi.
Vi håbede, vi kunne flyve til Botswana. Jo før, jo bedre.
- Det er over to timers flyvning. - Kunne de tvinge os til at lande?
De mangler ikke militærfly.
Min familie er ved Telle-broen om få timer.
Vi kunne møde dem der…
- I den regn? Umuligt. - De må overnatte på et hotel.
Vi telegraferer, at de bliver modtaget ved Telle-broen.
Hvad foregår der her?
Jeg tager bare børnene på en lille ferie.
- Er de alle under 18? - Ja.
Du kan skrive deres navne på din formular.
I har valgt godt vejr til ferien.
De siger, at vejret ændrer sig hver halve time, så måske bliver det godt.
Det gør det sikkert.
- Mor, du tog fejl af min fødselsdag. - Skidt med det.
Du har ikke skrevet din mands navn.
James.
Mellemnavn?
D.
- God ferie. - Tak. Kom, drenge.
Gid de kunne få styr på signalet. De forsøger at fortælle os noget.
- Jeg har det. - Dejligt.
Bed dem om ikke at efterlade noget i bilen.
- Her, skat, jeg fandt dette. - Jeg tog ikke noget med mod regnen.
Det er ikke meget, men I kan ikke tage til England med fem børn og uden penge.
Mor.
Vi må skynde os.
- Vil du skrive til os? - Ja, mor.
Pas på. Vi elsker jer.
Farvel, bedstefar.
- Vi ses snart, bedstemor. - Det klæder dig, Janey.
Pas på dig selv, bedstemor.
Gud velsigne jer.
Mor, det løber ned ad halsen på mig.
- Har du det godt? - Ja, fint.
- Er det for tungt. - Jeg klarer det.
Mor.
Bruce.
Far. Far.
- Jeg troede aldrig, I ville nå frem. - Far, skal vi med en flyver?
Velkommen til eksil.
Tag dig af dine børn. Jeg må ringe mit scoop ind.
- Jeg gør dig til helt. - Netop, jeg gengælder senere.
Med hvad?
Nyhederne klokken 12. En australsk nyhedsrapport hævder,
at Daily Dispatchs bandlyste redaktør, Donald Woods,
er flygtet til Lesotho ved at svømme over Telle-floden om natten.
Det er et øjeblik, I vil huske. Se glade ud.
Og kom så af sted.
- Mr Woods… - Donald…
- Jane, pas på min taske. - Mr Woods.
Sydafrika har meddelt Lesotho, at de nægter flyet gennemrejse.
Og at de vil tvinge det ned med jagerfly, hvis I flyver alligevel.
Jeg tror, de bluffer. Det ville se meget dårligt ud i medierne.
De er ligeglade med pressen. Det har de vist.
- Har vi nogen chance? - Ja, Ritchie er en kløgtig pilot.
Der er en chance. Jo længere I venter, jo længere tid har de til planlægning.
- Hvis Ritchie vil, rejser vi. - Åh, lort.
Problemer.
- Goddag - Goddag.
Vi har udstedt FN-pas til jer alle.
Og premierministeren har besluttet, at jeg skal ledsage jer.
- Held og lykke, Mrs Woods. - Kom om bord på flyet.
- Farvel, Bruce. - Send os et postkort.
Vi håber, at passene og min tilstedeværelse
får sydafrikanerne til at tøve, men vi er ikke sikre.
- Det er det bedste, vi kan tilbyde. - Er alle spændt fast?
Steve Bikos ven er vores ven.
Hvor lang tid går der, før vi er i sydafrikansk luftrum?
Omtrent 30 sekunder.
Jeg tager ikke hen, hvor de forventer, men det forventer de også.
Roger, vent lidt. De har sporet flyet.
De forlanger at vide, hvem der er om bord.
McElrea mener, at vi må give dem svar.
Sig, der er en embedsmand fra Lesotho og syv indehavere af FN-pas om bord.
Mac.
- Har du hørt nyheden? - Husk, vi taler i telefon.
Ja, det ved jeg. Men hvad siger dine kilder?
Skolebørnene i Soweto strejker
og påberåber sig noget, de kalder sort bevidsthed.
De har nægtet at lære afrikaans,
nægtet at blive uddannet som systemets tjenere.
Navnet Biko er blevet nævnt hist og her.
Det er begyndelsen på slutningen, Donald.
Hvis man ændrer folks tankegang, bliver tingene aldrig de samme igen.
- Hvad er regeringens reaktion? - Anspændt.
De har sendt tropper for at genoprette orden.
Det er børn, for fanden.
De råber måske lidt, smadrer et par ruder, men…
AFRIKAANS ER UNDERTRYKKELSENS SPROG
Stands. Stands der.
Det er en ulovlig forsamling.
I får tre minutter til at opløse den. Tag hjem.
Jeg advarer jer.
- Sergent. - Gør klar til skydning.
Jeg advarer jer.
BEKÆMP URETFÆRDIGE LOVE
Jeg advarer jer. Sergent.
Fyr.
MERE END 700 SKOLEBØRN BLEV DRÆBT
I SOWETO-UROLIGHEDERNE, SOM BEGYNDTE DEN 16. JUNI 1976,
OG MERE END 4000 BLEV SÅRET.
Men du, det sorte barn, klog eller dum, fødes til dette,
klog eller dum, dør du i det.
VED EN PARLAMENTÆR AFGØRELSE BESLUTTEDE SYDAFRIKAS REGERING I 1962
AT LEGALISERE FÆNGSLING UDEN RETTERGANG.
SIDEN DA ER DET FØLGENDE DE OFFICIELLE FORKLARINGER PÅ
ALLE KENDTE DØDSFALD I VARETÆGT:
L NGUDLE "SELVMORD VED HÆNGNING"
B MERHOPE "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
J TYITYA "SELVMORD VED HÆNGNING"
S SALOOJIE "FALDT SYV ETAGER"
N GAGA "NATURLIGE ÅRSAGER"
P HOYE "NATURLIGE ÅRSAGER"
J HAMAKWAYO "SELVMORD VED HÆNGNING"
H SHONYEKA "SELVMORD"
L LEONG PIN "SELVMORD VED HÆNGNING"
A AH YAN "SELVMORD VED HÆNGNING"
A MADIBA "SELVMORD VED HÆNGNING"
J TUBAKWE "SELVMORD VED HÆNGNING"
N KGOATHE "GLED I BRUSEBAD"
S MODIPANE "GLED I BRUSEBAD"
J LENKOE "SELVMORD VED HÆNGNING"
C MAYEKISO "SELVMORD"
J MONAKGOTLA "BLODPROP"
A HARON "FALDT NED AD TRAPPE"
M CUTHSELA "NATURLIGE ÅRSAGER"
A TIMOL "FALDT TI ETAGER"
J MDLULI "STØDTE MOD STOL"
M MOHAPI "FALDT TI ETAGER"
L MAZWEMBE "SELVMORD VED HÆNGNING"
D MBATHA "SELVMORD VED HÆNGNING"
E MZOLO "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
W TSHWANE "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
E MAMASILA "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
T MOSALA "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
W TSHAZIBANE "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
G BOTHA "FALDT NED I TRAPPESKAKT"
N NTSHUNTSHA "INGEN FORKLARING"
L NDZAGA "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
E MALEL "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
M MABELANE "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
T JOYI "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
S MALINGA "NATURLIGE ÅRSAGER"
R KHOZA "SELVMORD VED HÆNGNING"
J MASHABANE "SELVMORD"
P MABIJA "FALDT SEKS ETAGER"
E LOZA "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
H HAFFEJEE "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
B EMZIZI "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
F MOGATUSI "EPILEPSI"
S BIKO "SULTESTREJKE"
B MALAZA "SELVMORD VED HÆNGNING"
M JAMES "SKUDT UNDER FLUGTFORSØG"
M NOBHADULA "NATURLIGE ÅRSAGER"
L TABALAZA "FALDT FEM ETAGER"
E MZOLO "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
S NDZUMO "NATURLIGE ÅRSAGER"
S MATALASI "SELVFORÅRSAGET KVÆLNING"
M MGQWETO "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
T MUOFHE "DØDE AF KVÆSTELSER"
N AGGETT "SELVMORD VED HÆNGNING"
E DIPALE "SELVMORD VED HÆNGNING"
T MNDAWE "SELVMORD VED HÆNGNING"
P MALATJI "SELVMORD"
S TSHIKHUDO "NATURLIGE ÅRSAGER"
M SIPELE "NATURLIGE ÅRSAGER"
E MTHETHWA "SELVMORD VED HÆNGNING"
T KOROTSOANE "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
B MVULANE "NATURLIGE ÅRSAGER"
S MUTSI "EPILEPSI"
A RADITSELA "FALD FRA POLITIBIL"
M RAZAK "SELVMORD"
J SPOGTER "KVÆSTELSER I HOVEDET"
M MUGGELS "SKUDSÅR"
S MOKOENA "SELVMORD VED HÆNGNING"
L BAKO "DRÆBT AF MEDFANGE"
M KUTUMELA "INGEN OFFICIEL FORKLARING"
P NCHABALENG "HJERTEANFALD"
E NGOMANE "SKUDT UNDER FLUGTFORSØG"
A SILIKA "SKUDT UNDER FLUGTFORSØG"
M BOLTINI "EPILEPSI"
J MAHLANGU "SKUDT UNDER FLUGTFORSØG"
M SONGELWA "ASTMATISK ANFALD"
X JACOBS "SELVMORD VED HÆNGNING"
B OLIFANT "SKUDT UNDER FLUGTFORSØG"
S MARULE "EPILEPSI"
B MASHOKE "SELVMORD VED HÆNGNING"
SIDEN GENINDFØRELSEN AF NØDRETSTILSTAND
DEN 11. JUNI 1987,
ER INGEN YDERLIGERE OPLYSNINGER OM POLITISK TILBAGEHOLDTE
FRIGIVET
"BIKO" UDKOM I 1978
FORFATTEREN, DONALD WOODS, OG HANS KONE, WENDY WOODS,
FUNGEREDE SOM HOVEDKONSULENTER I DENNE FILMS TILBLIVELSE.
PRODUCERNE ØNSKER AT UDTRYKKE DERES TAKNEMMELIGHED
TIL CENTRAL FILM LABORATORIES
OG ZIMBABWES REGERING OG FOLK
FOR UVURDERLIG BISTAND UNDER DENNE FILMS SKABELSE.