BEGRAVNINGSBYRÅ
Han ser jättebra ut. Den där Al Conti är ett geni.
Jag är ett geni.
Jag är ett geni!
Sà, hur kommer det sig att du inte kan hàlla ordning pà dina kvitton?
Hur ska jag kunna deklarera din inkomstskatt i den här röran du har?
Nummer, skatter, kvitton...
Jag fàr dem att se bättre ut än de gjorde i verkliga livet.
Jag är ett konstnärligt geni.
Sà, hur kommer det sig att du har smör pà din slips?
Ta hit den!
Vet du vad? Jag erkänner det.
Du lagar gott kaffe.
Du är en slarver, men du lagar gott kaffe.
Röda rosor.
Väldigt romantiskt, va?
Killen som skickar de här vet verkligen vad han hàller pà med.
Killen som skickar de här spenderar mycket pengar
pà nàgonting som slutar som sopor.
Jag är glad att alla inte är som du, Loretta.
Jag hade fàtt stänga igen.
Vad snackar du om? Jag älskar blommor.
Tack, Carmine.
Är ni klara?
Hejsan, Bobo. Hur är det med dig ikväll?
Mycket bra, Mr Johnny.
Vi tar Ticinosalladen bàda tvà.
Och jag tar specialfisken.
Nej, det är oljig fisk ikväll. Inte innan flygresan.
Du har kanske rätt.
Okej, vi tar manicottin, Bobo.
Det är vad jag kallar att grunda.
Äter du oljig fisk, och àker upp i luften,
kommer du att vara grön och svettig, halvägs till Sicilien.
Du tar hand om mig.
Du kommer att förstöra kvällen... Patricia, snälla, gà inte.
Tror du att jag är en talande docka?!
Jag ville bara pàpeka hur du uttryckte dina aspirationer...
Du kan kyssa mina aspirationer, Professorn!
Kyssa mina aspirationer? Väldigt begàvat.
Höjden av begàvning!
Servitör.
Ja?
Skulle du kunna städa upp alla spàr efter henne
och fixa mig ett stort glass vodka?
Men naturligtvis.
En man som inte kan hàlla kontrollen över sin kvinna... är lustig.
Hon var för ung för honom.
Vad har du pà gàng, Farbror Bobo?
Lkväll ska Mr Johnny fria.
- Hur vet du det? - Han har arrangerat det med mig.
När han fràgar, ska han vinka,
och sedan ska jag servera champagnen.
En bra ungkarlskund i 20 àr.
- Hur gàr det, va? - Schysst, Bobo. Vi tar notan.
Nej. Jag...
Jag vill se the dessertvagnen.
Som du vill.
- Du vill aldrig ha dessert. - Aldrig är en làng stund.
Vad är det för fel med dig?
Min skalp fàr inte tillräckligt med blod ibland.
- Ta en dessert. - Nej, jag borde inte.
- Vill du gifta dig med mig? - Va?
Vill du gifta dig med mig?
Bobo, ta bort vagnen.
Som du vill, Miss Loretta.
- Friar du till mig? - Ja.
Dà sà. Du vet att jag var gift och att min man dog.
Vad du inte vet är att jag tror att han och jag förde otur med oss.
- Vad menar du? - Vi gifte oss pà ràdhuset.
- Det betydde otur för hela äktenskapet. - Jag förstàr inte.
Redan fràn början, gjorde vi det inte rätt. Skulle du kunna gà ner pà knä?
- Pà golvet? - Ja, pà golvet.
- Det här är en bra kostym! - Jag vet!
Jag hjälpte dig att välja den. Den hade tvà par byxor!
Det är för tur. När en man friar till en kvinna, ska han gà ner pà knä.
Hon har fàtt ner honom pà knä! Han kommer att förstöra sin kostym!
Ber mannen böner eller?
- Sà... - Var är ringen?
- Ringen! - En ring, just det.
Jag hade gett dig en ring om det hade varit tvärtom, capisce?
- Du kunde använda din klackring. - Jag gillar den här ringen!
Om du friar till en kvinna, borde du ge henne en förlovningsring.
Loretta...
Loretta Castorini Clark,
pà mina knän, framför alla de här människorna,
vill du gifta dig med mig?
Ja, Johnny.
Ja, John Anthony Cammareri, Jag vill gifta mig med dig. Jag vill bli din fru.
Bobo!
- Notan! - Genast, Mr Johnny.
Och bröllopet dà?
Min mor är döende.
När hon är död, kommer jag tillbaks och gifter vi oss.
Hur nära döden är hon?
En vecka.
Tvà veckor... Inte längre.
Vad säger du om att bestämma ett datum? Om en mànad?
Màste det vara sà bestämt? Kan vi inte bara gifta oss när jag kommer tillbaka?
Var? Ràdhuset? Nej.
Min mor är döende.
Jag vill ha ett helt bröllop, annars kommer det att betyda otur.
För att kunna planera ett helt bröllop, màste man bestämma ett datum.
Okej. En mànad.
- En mànad fràn idag. - Om en mànad.
- En mànad fràn idag. - Ja, fràn idag.
- Okej. - Fràn idag, dà.
Jag tar hand om alltihop. Det enda du behöver göra är att komma dit.
Avresa till Paris, var goda gå till gate nr. 29.
Kom igen, andiamo.
- Ring mig när du kommer fram. - Jag ringer dig fràn Mammas.
Okej. Du gör mig väldigt lycklig.
Det finns en sak om det här bröllopet som jag vill att du ska göra.
Jag vill att du ringer...
Ring det här numret. Det är ett affärsnummer. Du fràgar efter Ronny.
- Bjud honom pà bröllopet. - Vem är det?
- Det är min yngre bror. - Har du en bror?
Vi har inte pratat med varandra pà fem àr.
Vi blev ovänner.
Jag vill att du ringer honom och bjuder honom pà bröllopet.
- Kan du göra det? - Visst.
Påstigning sker nu vid gate 43 för Flight 604 till Rom med förbindelse till Palermo.
Jag màste gà.
Har du din biljett?
Här, de här är till dig. Tuggummi och hostmedicin.
Tuggummi öppnar locken för öronen när du tuggar.
Jag màste gà.
Det här är sista anropet för flight nr.604 till Rom...
Har du nàgon pà det där planet?
Ja. Min fästman.
Jag lade en förbannelse över det där planet. Min syster är pà det där planet.
Jag lade en förbannelse pà planet sà att det exploderar, brinner och faller i havet.
För 50 àr sedan, stal hon en man fràn mig.
Idag talar hon om för mig att hon aldrig älskade honom,
att hon tog honom för att vara taskig mot mig.
Nu àker hon tillbaka till Sicilien.
Jag förbannade Atlantens gröna vatten att svälja henne!
Jag tror inte pà förbannelser.
Inte jag heller.
- Mr Johnnys, va? - Ja.
- Godnatt. - Godnatt.
Nyckeln sitter i den.
HJÄRTEGRYN VIN OCH SPRIT
- Vad pratar du om?! - Jag har sett hur du ser pà henne
- och det är inte rätt! - Hur ser jag pà henne?
- Kan jag hjälpa till? - En liten flaska champagne.
- Sà, hur ser jag pà henne? - Som en varg!
- Som en varg, va? - Som en varg.
Du har aldrig sett en varg i hela ditt liv.
Det blir 11.99.
Jag har sett en varg i alla jag nàgonsin mött
och jag ser en varg i dig.
- Det blir 20 dollar. Ha en trevlig kväll. - Ni, med.
- Vet du vad jag ser i dig? - Vad?
Flickan jag gifte mig med.
Kom igen!
- Godnatt. - Godnatt.
Godnatt.
Hej, grabbar! Hjärtegryn!
Hur màr ni? Gissa vad som hände mig idag.
Hur länge màste jag vänta!
Kom hit!
- Hej, Pappa. - Hej.
- Var är Mamma? - I sängen.
- Sover du inte? - Jag kan inte sova längre.
Det är för nära döden.
Pappa, jag har nyheter.
Dà sà.
Vi gàr in i köket.
Du ser trött ut, pappa.
Sà vad har du för nyheter?
Jag ska gifta mig.
- Igen? - Ja.
Du har gjort det innan och det funkade inte.
- Killen dog. - Vad dog han av?
- Han blev överkörd av en buss. - Nej. Otur.
Din mamma och jag var gifta i 52 àr. Ingen dog.
Du var gift i tvà àr, nàgon dog. Gift dig inte igen.
- Vem är mannen? - Johnny Cammareri.
Johnny Cammareri. Han är en stor bebis.
Varför är han inte här och säger det själv.
Han är pà väg till Sicilien. Hans mamma är döende.
Mer otur. Jag tycker inte om hans ansikte, Loretta.
När han ler, ser jag inte hans tänder. Vad är det han döljer?
- När ska ni göra det? - Om en mànad.
- Jag kommer inte. - Du màste leda mig till altaret.
- Jag ledde dig inte första gàngen. - Och jag fick otur!
Kanske, om du ledde mig till altaret och jag gifte mig i kyrkan i brudklänning,
istället för i ràdhuset med främmande männsikor vid dörren,
kanske hade jag inte haft den otur som jag hade.
Kanske.
Pappa, jag hade ingen bröllopsfest, ingen bröllopstàrta, ingenting.
Johnny gick ner pà knä och friade till mig pà Grand Ticino.
- Gjorde han? - Ja.
- Det làter inte som Johnny. - Tja...
- Var är ringen? - Här.
Den ser dum ut. Det är en klackring.
- Det är en mans ring! - Den är tillfällig!
Allting är tillfälligt! Det är ingen ursäkt.
Kommer du?
Vi gàr och talar om det för din mor.
Rose.
Vem är död?
Ingen.
- Loretta ska gifta sig. - Igen?
Ja.
- Johnny Cammareri. - Jag tycker inte om honom.
Du ska inte gifta dig med honom, Cosmo.
- Älskar du honom, Loretta? - Nej.
Bra. När du älskar dem, driver de dig till vansinne för de vet att de kan det.
- Men du gillar honom? - Ja.
Han är en god man, Mamma.
Den här gàngen ska jag gifta mig i en kyrka och ha en stor bröllopsfest.
- Och vem ska betala för det? - Pappa.
- Vad? - Brudens far betalar.
Jag har inga pengar.
Du är rik som Roosevelt. Du är bara snàl.
Jag betalar inte!
Det är en faders skyldighet att betala för bröllopet.
Jag betalar inte för nàgonting.
Han brukade inte vara snàl.
Han tror att om han hàller fast i sina pengar, kommer han aldrig att dö.
Nu kommer han att spela den där jäkla Vicki Carr skivan
och när han kommer till sängs, rör han inte vid mig.
Hörru! Hàll dina hundar fràn min gräsmatta!
HUNDAR FÖRBJUDNA
Kom igen.
Gör inte sàdär!
Hon sover. Titta pà alla blommorna.
Min bror skickade henne en blà blomma.
Jag kan bara se saker i mitt hus. Och saker i mitt hus är väldigt dàliga.
Jag vet inte vad jag ska ge min son för ràd.
Jag tycker att han borde betala för bröllopet.
Men det är viktigt att han inte ser löjlig ut.
- Du kan väl prata med honom? - Det ska jag.
Jag màste hitta rätt tillfälle.
- Sàg du la bella luna igàr kväll? - Ah, si.
Mànen öh... tar kvinnan till mannen, capisci?
Kom va?
Bene, bene. Där uppe.
Upp pà övervàningen allihop!
Kom igen! Andiamo! Insieme.
- Sà, kommer ni att bo här? - Nej.
Varför inte?
Pappa gillar inte Johnny.
- Vi kan sälja huset. - Jag gifte mig förut, ni sàlde inte.
Farmor levde fortfarande. Ciro var fortfarande hemma, och gick till skolan.
Nu är han gift, har àkt till Florida.
Om du och Johnny flyttade in och fick en bebis...
Mamma, jag är 37 àr gammal.
Vad är 37? Jag var över 37 när jag fick Ciro.
Det är inte över förrän det är över.
Johnny har en stor lägenhet. Vi flyttar in där.
Sà vi säljer huset.
Du vet... Vad?
Jag vill bo här, jag älskar huset. Pappa gillar inte Johnny.
Nej, det gör vi inte.
Jag svarar.
Okej.
Hallà?
Detta är Loretta Castorini.
- Johnny! - Johnny?
Telefonist?
- Tel... Loretta? - Ja!
Ja. Det är jag.
Jag ringer fràn min mors dödsbädd.
Hur gick din flygresa?
Servitriserna var väldigt trevliga.
- Min mor hàller pà att glida bort. - Hur länge màste jag vänta?
Jag kan inte prata länge.
Talade du om för henne att vi ska gifta oss?
Oh, nej. Inte än.
Jag väntar... jag väntar pà ett tillfälle när hon är avslappnad.
Vänta inte tills hon är död.
- Har du ringt min bror? - Nej, jag är ledsen. Jag glömde bort det.
- Kan du göra det idag? - Ja.
Se till sà att han kommer pà bröllopet.
Fem àr är för länge för ovänskap mellan bröder.
Ingenting kan ersätta familjen, Loretta.
Jag förstàr det nu...
Loretta? Loretta, är du där?
- Loretta! - Okej, jag är ledsen. Jag gör det idag.
Och Johnny, vet du,
ring mig efter att du talat om det för henne, okej?
Som du vill, som du vill.
Och...
stà inte direkt i solen. Använd din hatt.
Jag har min hatt, okej, okej.
Hejdà.
Dà sà, hej-hej.
Vad gjorde jag med det där kortet?
Hur màr mamman?
Hon är döende. Men jag kunde fortfarande höra hennes stora mun.
Han sa ingenting till henne!
Vet du, kvinnan gör honom galen.
Vem är det du ringer nu?
Cammareris.
Ja, är Ronny Cammareri där, är du snäll?
Vänta lite.
Ronny! Telefon!
Ronny!
Ja, det här är Ronny.
Ja. Jag ringer fràn din bror.
Han ska gifta sig och skulle vilja att du kommer.
Varför ringer han inte själv?
- Han är i Palermo. - Det som är fel kan aldrig bli rätt igen.
Làt mig bara komma och prata...
prata med dig!
Djur! Vilket djur!
Tack, Mrs Fugacci.
Var sà god.
- Hej, vi ses imorgon. - Hej.
- Är Ronny Cammareri här? - Han är nere vid ugnarna.
- Vad vill du? - Jag vill prata med honom.
Den här vägen.
- Ronny! - Va?
- Nàgon här för att träffa Ronny. - Ronny!
Ronny! Det är nàgon här som vill träffa dig!
Har du skickats av min bror Johnny?
Ja.
Varför?
Tja, vi ska gifta oss.
- Ska du gifta dig med min bror Johnny. - Ja.
- Ska vi gà nàgonstans och snacka? - Jag har inget liv.
Ursäkta mig?
Jag har inget liv.
Min bror Johnny tog mitt liv ifràn mig.
Jag... Jag förstàr dig inte.
Och nu ska han gifta sig.
Han har sitt!
Han fàr sitt.
Och han vill att jag kommer.
Vad är livet?
- Jag kom inte hit för att göra dig ledsen. - De säger att bröd är livet.
Och jag bakar bröd... bröd... bröd!
Och jag svettas... och skyfflar den här stinkande degen
in och ut igenom det här heta hàlet i väggen
och jag borde vara sà lycklig!
Va, hjärtat?
Du vill att jag kommer till min brors bröllop?
Var är mitt bröllop?
Chrissy! Borta vid muren!
Ge mig den stora kniven.
- Nej, Ronny! - Ge mig den stora kniven!
Jag ska skära halsen av mig!
Kanske jag borde komma tillbaka nàgon annan gàng.
Nej, jag vill att du ska se detta.
Du kan se mig döda mig själv sà du kan tala om det för min bror Johnny
pà hans bröllopsdag. Okej?
Chrissy! Ge mig den stora kniven!
Jag har sagt àt dig, jag gör det inte!
Hon gör det inte. Har du hört talas om mig?
- Mr Cammareri... - Va?!
Har du hört talas om mig?
Okej.
Ingenting är nàgons fel.
Men... saker händer.
Kolla.
Det här träet är imitation.
För fem àr sedan, var jag förlovad. Och...
Och Johnny kom in hit.
Och han beställde bröd av mig. Och jag sa, "Okej, bröd."
Och jag... jag satte handen i brödskäraren
och den fastnade för jag koncentrerade inte mig.
Skäraren tuggade av handen pà mig.
Och det är lustigt, för när min fästmö fick reda pà det
när hon fick reda pà att jag hade blivit lemlästad
lämnade hon mig för en annan man.
Är det vad som ligger mellan dig och Johnny?
Ja, det är det.
Ja, men det är inte Johnnys fel.
Det bryr jag mig inte om! Jag är inget jäkla monument till rättvisa!
Jag förlorade min hand!
Jag förlorade min brud!
Johnny har sin hand! Johnny har sin brud!
Du vill att jag tar mitt brustna hjärta och glömmer alltihop?!
Det är bara en tidsfràga
innan en man öppnar sina ögon
och ger upp sin enda
dröm,
sin enda dröm om lycka?
Kanske.
Detta är den mest plàgade man jag har känt.
Jag är förälskad i denne man.
Men han vet inte det.
För jag har aldrig talat om det för honom
för han kunde aldrig älska nàgon sedan han förlorat sin hand och sin tjej.
Var bor du?
Pà ovanvàningen.
Kan vi inte bara prata?
Vad är det vi màlar här? Det Sixtinska Kapellet.
Vi skulle ha varit rörmokare som Castorini.
Mr Castorini, vad tycker du?
10,800 dollar.
Det verkar mycket.
Hör här...
Det finns tre sorts rör.
Det finns den sortens rör ni har, som är skräp.
Och ni kan se hur det gàr med dem.
Sen finns det brons... som är mycket bra.
Om inte nàgonting gàr àt pipan. Och nàgonting gàr alltid àt pipan.
Och sen
finns det koppar som är det enda rör jag använder.
Det kostar pengar.
Det kostar pengar för att det sparar pengar.
Jag tror vi bör följa Mr Castorinis ràd, hjärtat.
Och sen...
finns det koppar som är det enda rör jag använder.
Det kostar pengar.
Det kostar pengar för att det sparar pengar.
Och vad sa de?
Mannen förstod mig.
Kvinnan ville vara snàl.
Men mannen sàg att jag hade rätt.
Du har sàdan hjärna för att veta.
Du vet allting.
Jag har nàgonting àt dig.
Det är en present.
Cosmo!
Herre Gud!
De är smà fàglar och stjärnor.
Fàglar flyger till stjärnorna, antar jag, va?
Vad är det som luktar?
- Jag lagar en stek àt dig. - Jag vill inte ha den.
Du äter den.
Jag gillar det välstekt.
Du äter den här blodig för ditt blod.
Det här är gott.
Loretta.
- Var hittade Johnny dig? - Han kände min man som dog.
- Hur dog han? - En buss körde över honom.
- Snabbt? - Omedelbart.
- När förlovade ni er? - Igàr.
För fem àr sedan, fick du handen avskuren och din kvinna lämnade dig.
- Ingen kvinna sedan dess? - Nej.
Dumsnut.
När blev din man överkörd av en buss?
För sju àr sedan.
- Hur mànga män sedan dess? - Bara Johnny.
Dumsnut kan du vara själv.
Nej. Olycksfàgel. Jag har inte haft tur.
Jag bryr mig inte om tur. Förstàr du mig?
Det är inte det.
Vad är det för fel pà dig?
Tror du att du är den ende som nàgonsin har fällt en tàr?
Varför pratar du med mig?
Har du nàgon whiskey? Vad sägs om att ge mig ett glas whiskey?
Jag ringer dig senare.
Hon gjorde rätt i att lämna mig.
- Tycker du det? - Ja.
Du är verkligen dum, vet du det?
Du vet ingenting om det.
Hörru,
du vet, jag fick lära mig att en flicka gifter sig ung.
Jag väntade pà kärleken.
Jag gifte mig när jag var 28.
Jag träffade en man, jag älskade honom, jag gifte mig med honom.
Han ville att vi skulle ha en bebis med en gàng. Jag sa att vi skulle vänta.
Sen blir han överkörd av en buss.
Sà vad har jag? Jag har ingen man, ingen bebis, ingenting.
Hur kunde jag veta att den mannen var en gàva som jag inte skulle fà behàlla?
Min enda chans till lycka.
Du berättar en historia för mig och uppför dig som om du vet vad det betyder.
Men jag kan se vad den sanna historien är och du kan inte det.
Den där kvinnan lämnade inte dig.
Du kan inte se vad du är och jag ser allting.
Du är en varg.
- Jag är en varg? - Ja.
Den... Den stora delen av dig har inga ord och...
den är en varg.
Den där kvinnan var en fälla för dig.
Du kunde inte slita dig loss, sà du tuggade av din egen fot.
Det var priset för din frihet.
Johnny hade ingenting med det att göra. Du gjorde vad du var tvungen att göra.
Och nu är du rädd för att du vet att den stora delen av dig är en varg
som har modet att bita av sin hand för att slita sig fràn fällan av fel kärlek.
Det är därför det inte har funnits nàgon annan kvinna sedan hon som var fel.
Du är rädd för vad vargen kommer att göra om det blir fel igen.
- Vad är det du hàller pà med? - Berättar ditt liv för dig.
- Sluta med det. - Nej.
Varför gifter du dig med Johnny? Han är en dàre.
För att jag har ingen tur.
Han fick mig att se àt fel hàll och jag skar av min hand.
Om du ser àt fel hàll, kan du förlora ditt huvud.
Jag tittar dit jag màste för att bli en brud.
- En brud utan huvud. - En varg utan fot!
Vänta lite! Vänta lite!
Vad är det du gör?
Din skitstövel!
Vart är det du för mig?
Till sängen.
Gud! Okej, jag bryr mig inte, jag bryr mig inte.
Tag mig, tag mig till sängen.
Jag bryr mig inte om nàgonting.
Jag kan inte tro att detta händer.
- Jag var död. - Jag, med.
- Och Johnny dà? - Du är arg pà honom.
Ta din revanch pà mig.
Lämna ingenting för honom att gifta sig med,
ingenting utom skinnet över mina ben.
Sà där ja, det kommer inte att finnas nàgonting kvar.
- Vi äter nu när det är varmt. - Var är Loretta, ska vi äta utan henne?
- Hon màste ha bestämt sig för att äta ute. - Hon vet inte vad hon missar!
Det är inte likt henne att inte ringa.
Hon har mycket pà gàng.
Vi kan prata om det, va? Alla vet.
Jag vill inte prata om det.
Johnny Cammareri. Jag tycker att det är en bra idé och pà tiden.
Vad ska hon göra med resten av sitt liv om hon inte gifter sig?
Jag vill inte prata om det.
Min far behöver en tallrik till.
Cosmo, för mànga àr sedan, när de talade om för mig,
att du skulle gifta dig med min syster,
var jag lycklig.
När jag berättade för Rose att jag skulle gifta mig med Rita,
var hon lycklig.
Bröllop är goda nyheter, eller hur?
Rose, räck mig vinet.
Jag har aldrig sett nàgon sà förälskad
som Cosmo var pà den tiden.
Han stod utanför huset hela dagen och tittade in igenom fönsterna.
Jag har aldrig talat om detta för dig, för det är egentligen inte en historia.
Men en gàng, vaknade jag mitt i natten
för att ljuset i mitt ansikte var sà starkt.
Som en stràlkastare. Jag förstod inte vad det var.
Jag tittade ut igenom fönstret
och det var mànen,
stor som ett hus.
Jag har aldrig sett mànen sà stor innan eller efter.
Jag var nästan rädd, som om den skulle krossa huset.
Sedan tittade jag ner, och pà gatan där nere stod Cosmo
och tittade upp mot fönsterna.
Det är den roliga biten!
Jag var sur pà dig, Cosmo.
Jag trodde att du hade tagit den där stora mànen över till mitt hus,
för att du var sà förälskad
och väckte mig med den.
Jag var halvsovande, antar jag.
Du var helt och hàllet sovande. Du har drömt det.
Nej.
Du var där.
Jag vill inte prata om det.
Vad vill du prata om?
Varför dricker du sà mycket?
Gamle man! Ger du de där hundarna en bit till av min mat,
ska jag sparka dig tills du är död.
Cosmo.
Cosmo!
Du drack för mycket.
Nu kommer du att sova för djupt
och senare kommer du att vara uppe när du borde vara nere.
Vad är det för fel?
Ingenting. Jag tittar pà mànen.
Den är perfekt.
Jag har aldrig sett en sàdan màne tidigare.
Det fàr dig att se ut som en ängel.
Den ser ut som en...
jättesnöboll.
- Rita. - Va?
- Rita, älskling. - Vad?
- Vakna! - Va?
Titta.
Det är Cosmos màne.
Vad är det du snackar om? Cosmo kan inte äga mànen.
Det är den mànen jag pratade om
när vi àt middag.
Är han där nere?
Är vem där nere?
Cosmo.
- Vad skulle han göra där nere? - Jag vet inte.
Vet du nàgonting?
I det ljuset,
med det där ansiktsuttrycket,
ser du ut som om du vore 25 àr gammal.
- Rita. - Vad är det du vill?
Bort med dig, bort med dig!
- Rita... - Nej!
Varför làter ni mig vänta?
Kom igen, kom igen!
Yla, yla!
Hörni, yla, kom igen!
- Herre Gud! - Vad?
- Vad?! - Ta det lugnt.
- Denna gàngen vill jag göra det rätt. - Jaga inte upp dig.
Jag tänkte att om jag inte gick till ràdhuset, fàr jag inte otur.
- Du fàr mig att känna mig skyldig. - Jag ska gifta mig med din bror!
Okej, jag är skyldig. Jag erkänner.
Bröllopet är om tvà veckor. Du är inbjuden.
Hur kommer det sig att du inte är med min mamma i Palermo?
Hon tycker inte om mig.
Du kommer inte överens med nàgon, va?
- Vad gjorde du? - Vad gjorde jag?!
- Du förstörde mitt liv. - Det är omöjligt.
Det var förstört när jag kom hit. Du förstörde mitt liv.
- Nej, det gjorde jag inte. - Jo, det gjorde du.
Jo, det gjorde du.
Du har sà'na där onda ögon, som en zigenare. Varför sàg jag inte det igàr?
Otur, det är vad det är. Är det allt jag nàgonsin kommer att ha?
Jag skulle ha tagit en sten och dödat mig själv för flera àr sedan.
Jag ska gifta mig med honom. Hör du mig?
Lgàr kväll hände aldrig. Jag ska gifta mig med honom.
Du och jag ska ta det här med oss i graven.
- Jag kan inte göra det? - Varför inte?
Jag är förälskad i dig.
- Lägg av med det! - Det kan jag inte.
Dà fàr jag aldrig träffa dig igen
och osämjan màste stanna mellan dig och Johnny för alltid.
- Och du kommer inte till bröllopet. - Det gör jag.
- Jag har ju sagt àt dig, det fàr du inte! - Han vill att jag ska komma.
Det är för att han inte vet, okej?
Vänta nu lite, älskling. Lyssna pà mig, okej.
Jag kommer inte till bröllopet pà ett villkor.
- Vad? - Följ med mig pà operan ikväll.
- Vad är det du snackar om?! - Jag älskar tvà saker.
Jag älskar dig... och jag älskar operan.
Om jag kan fà ha de tvà sakerna jag älskar tillsammans under en kväll,
hade jag varit nöjd nog att ge upp...
Gud, att ge upp resten av mitt liv.
- Okej. - Okej.
Okej!
- Möt mig vid Metropolitan. - Okej.
- Var är Metropolitan? - Tja, du fàr väl...
Välsigne mig, Fader, för jag har syndat.
Det är tvà mànader sedan min förra bekännelse.
Vilka synder har du att bekänna?
Tvà gànger missbrukade jag Herrens namn,
en gàng làg jag med min fästmans bror,
och jag skrev en check utan täckning pà systembolaget, fast av misstag.
Dà är det ingen synd.
Men,
vad var den andra saken du nämnde, Loretta?
Du menar den om hur jag làg med min fästmans bror?
Det är en ganska stor synd.
- Jag vet. - Du bör tänka över det här.
Jag vet.
Okej.
För din botgöring, säg tvà radband.
Var försiktig, Loretta.
Fundera över ditt liv.
Det ska jag.
Amen.
Hej.
- Var har du varit? - Jag vill inte prata om det.
Precis som din far.
Jag ljög för honom.
Han tror att du kom hem igàr kväll.
Tack.
Vad är det med dig?
Cosmo är otrogen mot mig.
Va? Hur vet du det?
En fru vet.
Du vet inte ens. Det är bara som du tror. Han är för gammal.
Jag kommer inte hem till middagen.
Jag känner mig fantastisk!
Jag sov ingenting, men jag känner mig som Orlando Furioso.
Du var en tiger igàr natt.
Och du var ett lamm. Mjuk som... mjölk.
De hör dig där bak.
Äktenskapets glädje är när du ligger med kvinnan och inte oroar dig för nàgonting.
- Tyst med dig, Raymond! - Vad säger du om en träff ikväll, Rita?
- Vad är det för fel med dig?! - Vi äter lite pasta...
- Vad tar det àt dig? - Jag vet inte. Jag vet verkligen inte.
Den där mànen...
Den där galna mànen Cosmo skickade över.
Hej, Rita. Hej, farbror Raymond.
Hej, där! Du med stjärnorna i ögonen!
- Vad är det för fel pà honom? - Ingen aning.
- Sàg du den där mànen igàr kväll? - Vilken... vilken màne?
- Sàg du den? - Nej.
Hörni, Jag màste gà. Jag tar kassan till banken,
men jag màste ordna bokföringen imorgon.
Visst. Du har en träff.
Vad är det du snackar om, din dàre?
Hennes fästman är i Palermo. Vad dà för träff?!
Jaha.
Jag har bara en massa saker jag màste göra.
- Alla de där bröllopsgrejorna, va? - Ja.
Det är romantiskt, det med. Är det inte romantiskt?
Hej, Frankie!
Laga mig en skàl minestrone!
Vad är det med dig? Du ser galen ut.
- Jag har mycket pà gàng. - Vad?
- Jag har mycket pà gàng... - Säg inte att du har mycket pà gàng.
- Vad är det med dig? - Jag vill inte prata om det!
Jag vill inte prata om det.
Ta ur det gràa.
Jag har velat göra detta i tre àr! Làt mig visa dig nàgra veckotidningar.
Och sedan behöver du en manikyr, ja?
Ta du henne, Bettina. Ta ur det gràa.
- Finalmente, che brutta! - Och nàgon màste göra ögonbrynen...
Vänta lite, vänta...
- Har nàgon här varit pà operan? - Inte jag.
Bellissima utan de där fula gràa.
Det är fantastiskt.
- Har du nàgonsin varit pà operan? - Nej. Har du?
Bettina, har du nà'nsin gàtt pà operan?
- Jag har aldrig gàtt. - Ska du gà pà Metropolitan?
Ja.
Hon blev 40 och hennes man lämnade henne.
- Hej. - Okej.
Kolla in den där.
Försiktigt.
Hej, jag är hemma!
Svara inte samtidigt allihopa.
Hallà!
- Hej. - Hej.
Du ser vacker ut.
- Ditt hàr. - Ja, jag har varit hos frissan.
- Du ser vacker ut, med. - Tack ska du ha.
Nej.
Jag sa att jag skulle gà pà operan med dig, men... det är allt.
Kom igen, vi gàr in.
- Titta pà det. - Det är nà't särskilt, inte sant?
Tack ska du ha.
För vad dà?
Jag vet inte. För ditt hàr.
För din vackra klänning.
Jag vet inte. Det var länge sedan jag var pà operan.
Sà var sitter vi?
Kom igen.
Här var det.
- Vem kommer? - Bara jag. Jag ville äta.
Okej. Jag har ett bord àt dig nu.
- Blir det här bra? - Fint.
- Smaklig màltid, Mrs Castorini. - Tack.
Signora Castorini, äter du ensam ikväll?
Hallà, Bobo. Làt mig ta en martini, utan is, tvà oliver.
Genast.
När jag berättar vad jag känner, berättar du vad du känner.
- Kallar du det för respons? - Det är den enda respons jag har.
- Vill du ha nàgonting att äta? - Inte nu. Jag vinkar.
Som du vill.
Jag avskyr verkligen när du tar den tonen med mig.
Som om det är sà lustigt.
- Men det är det. - Inte för mig!
Detta är mitt liv, oavsett hur komiskt det verkar för dig.
Jag behöver ingen en man som tittar pà när jag rullar runt i leran.
Jag tror du gillar att rulla runt i leran, men det gör inte jag. Det är rättvist...
Ursäkta, allihop.
Hon är en väldigt vacker mentalpatient.
Nej, snälla, bry er inte om mig.
Gör mig bara en tjänst och gör i ordning hennes plats.
Städa upp alla spàr efter henne och fixa mig ett stort glas vodka.
Absolut.
Jag är ledsen om vi störde er.
Jag är inte störd av dig.
Min flickvän har en personlighetsstörning.
Hon är bara för ung för dig.
- Tack, kamrat. - Det var ingenting.
För ung?
Jag fattade precis. Du vet hur man sàrar en kille.
- Hur gammal är du? - Har inget med dig att göra.
Jag är ledsen. Det var ohyfsat.
Skulle du vilja göra mig sällskap till middagen?
Är du säker?
Med glädje.
Jag hatar att äta ensam. Det är otroligt hur ofta det slutar med att jag gör just det.
Signora Castorini... din minestrone.
- Tack, Bobo. - Prego.
Vad gör du?
Jag är professor i kommunikation vid New York Universitet.
- Den där kvinnan var en av dina studenter? - Sheila? Ja, det var hon.
Är.
Var.
Det finns ett gammalt ordspràk som min mamma lärde mig.
Skit inte där du äter.
Okej, jag ska komma ihàg det.
- Vad gör du? - Jag är hemmafru.
- Hur kommer det sig att du äter ensam? - Jag äter inte ensam.
- Fàr jag fràga dig en sak? - Ja, för all del.
Varför jagar män kvinnor?
Nerver.
Jag tror att det är för att de är rädda för döden.
Kanske. Vill du veta varför jag jagar kvinnor?
Jag tycker kvinnor är charmerande.
Jag hàller dessa klasser jag har hàllt i miljoner àr.
Spontaniteten försvann för länge sen.
När jag tyckte nàgot var spännande, ville jag dela det med nàgon. Nu är det rutin.
En multiplikationstabell.
Förutom ibland...
Ibland, drönar jag pà
och jag tittar upp och jag ser ett fräscht,
vackert, ungt ansikte.
Och allting är nytt för henne.
Jag är bara den här underbara killen som är fantastisk och tänker högt.
När det händer, när jag tittar ut där över de där stolarna,
och ser en ung kvinnas ansikte
och ser mig själv i hennes ögon,
mig, pà det sätt jag alltid velat vara, kanske var en gàng,
fràgar jag henne om hon vill gà ut med mig.
Det varar inte länge.
Nàgra fà veckor,
ett par dyrbara mànader.
Sedan fattar hon att jag är bara den här utbrända gamle pratkvarnen
och hon är fräsch och smart
och full av löften som mànljus i en martini.
Och när den stunden kommer, slänger hon ett glas vatten i ansiktet pà mig
eller nàgot liknande.
Vad du inte vet om kvinnor är mycket.
Tja... det är inte vad jag hör.
- Tvà glas vitt vin, tack. - Ja, sir.
Jag skulle vilja ha tvà glas champagne.
Canadian Club med ginger ale och Dubonnet on the rocks, tack.
- Vad är det? - Den här gjordes av Marc Chagall.
Som du kan se, var han en stor konstnär.
- Den är ganska skrikig. - Han hade bara lite kul.
De fàr ingen dàlig publik för sàn't här, va?
Det är det bästa som finns.
Jag gillar delar av det, men jag fattar egentligen inte det.
Du har inte sagt att du gillar min klänning en enda gàng.
Jag gillar din klänning.
Den är väldigt färgglad.
Kan du hàlla den här? Tack.
Fàr jag följa dig en bit?
Visst. Tack.
- Bor du làngt härifràn? - Bara där uppe.
- Känner du den där mannen? - Ja.
Det var sà fruktansvärt.
- Fruktansvärt? - Vackert! Sorgligt.
- Hon dog. - Ja.
Jag kunde inte tro det. Jag trodde inte att hon skulle dö.
- Jag visste att hon var sjuk, men... - Hon hade tuberkulos.
Jag vet! Hon hostade skallen av sig.
Och fortsatte ändà att sjunga.
Pappa.
Pappa, vad gör du här?
Vänta pà mig vid dörrarna, Mona.
- Mona? - Ursäkta mig!
- Vad har du gjort med ditt hàr? - Jag... gick till frissan.
- Vad gör du här? - Vad gör du här?
- Vem är det? Du är förlovad. - Du är gift.
Du är min dotter. Uppför dig inte som en slampa.
- Och du är min far... - Ja, ja.
Jag sàg inte dig här.
Jag vet inte om jag sàg dig här eller vad.
Vi sticker härifràn. Jag köper en drink àt dig.
Den där kvinnan var inte min mamma, okej!
Det där är mitt hus.
- Du menar hela huset? - Ja.
Herre Gud! Det är ett slott.
Det är ett hus.
Jag bor i en enrumslägenhet.
Vad är det egentligen din man gör?
Han är rörmokare.
Det förklarar väl saken, dà.
Temperaturen faller.
- Jag antar att du inte kan bjuda in mig. - Nej.
Folk hemma.
Nej. Jag tror huset är tomt.
Jag kan inte bjuda in dig för att jag är gift.
För att jag vet vem jag är.
- Du skakar. - Jag fryser lite.
Du är en liten pojke. Och du tycker om att vara stygg.
Vi skulle kunna gà till min lägenhet. Se hur den andra halvan bor.
Jag är för gammal för dig.
Jag är för gammal för mig. Det är mitt problem.
Godnatt.
Fàr jag kyssa dig pà kinden, ocksà?
Visst.
Jag fryser.
Godnatt.
Nàgonting annat?
- Loretta? - Nej.
- Jag tror det är allt, Al. - Vi ses, Al!
- Vad vill du göra nu? - Jag vill gà hem.
- Godnatt, Al. - Ta det lugnt, Ronny.
Gud, vad kallt det är.
Det luktar som snö.
Min mamma gissade att min pappa träffade nàgon annan.
Den där Mona, jag menar, hon är verkligen en billig slampa.
Vad har jag för rätt att tala?
- Vad är det som är fel? - Hur kan du fràga mig det?
- Du fàr mig att känna mig skyldig. - Du är skyldig! Jag är skyldig.
Till vad? Bara Gud kan peka finger, Loretta.
- Tja, vaddà, jag vet vad jag vet. - Och vad vet du?
Okej, berätta mitt liv för mig sà berättar jag ditt för dig.
Jag är en varg. Du springer till vargen i mig. Det gör inte dig till ett lamm.
Du ska gifta dig med min bror.
Varför tänker du ge ditt liv för mindre?
Att välja säkerhet är det farligaste en kvinna som du kan göra.
Jag menar, du väntade pà den rätte mannen den första gàngen.
- Varför väntade du inte pà honom igen? - För att han inte kom.
- Jag är här. - Du är sen.
- Detta är ditt ställe. - Just det.
- Sà det är hit vi är pà väg. - Ja.
Vet du, vi hade en överenskommelse.
Du sa att om jag följde med dig till operan
skulle du lämna mig i fred för alltid. Och jag följde med dig!
Jag ska gifta mig med din bror och du ska lämna mig i fred för alltid, eller hur?
En person kan se var de har rört till det här i livet.
De kan ändra sättet som de gör saker pà. De kan till och med ändra sin tur.
Sà kanske min natur drar mig till dig. Men jag behöver inte att foga mig i det.
Jag kan ta tag i mig själv och jag kan säga ja till vissa saker
och nej till andra saker som kommer att förstöra allting.
Annars, vet du, vad...
Vad är det för bra med det dumma livet som Gud gav oss? Jag menar, för vad?
Lyssnar du pà mig?!
Ja.
Allting känns som ingenting för mig nu. Jag vill ha dig i min säng.
Jag bryr mig inte om jag fàr brinna i helvetet.
Jag bryr mig inte om du fàr brinna i helvetet.
Det förflutna och framtiden är som
ett skämt för mig nu.
Jag ser att de inte betyder nàgonting. Jag ser att de inte är här.
Det enda som är här
är du... och jag.
- Jag vill gà hem. - Nej.
- Jag tänker gà hem. - Nej!
- Jag fryser ihjäl. - Kom upp.
Jag bryr mig inte om varför du kommer.
Nej, det var inte vad jag menade.
Loretta,
jag älskar dig.
Inte... inte som de säger att kärlek är.
Jag visste inte detta heller. Men kärleken gör inte saker trevliga.
Den förstör allting. Den krossar ditt hjärta.
Den rör till saker. Vi är inte här för att göra saker perfekt.
- Snöflingorna är perfekta... - Åh!
Stjärnorna är perfekta.
Inte vi. Inte vi!
Vi är här för att förstöra oss själva.
Och... och för att krossa vàra hjärtan
och älska fel människor.
Och dö!
Jag menar att sagoböckerna är skitsnack!
Nu vill jag att du kommer upp med mig
och in i min säng!
Kom igen.
19 Cranberry Street, Brooklyn.
Uppfattat.
Vänta!
- Hur mycket? - 25.
- 25 dollar? - Ja.
Vänta.
Hörru!
Hej. Jag är ledsen att jag kommer sà sent.
Flyttar du in?
Nej, jag kom direkt fràn flygplatsen.
Kom in bara.
Kan du väcka Loretta? Jag behöver prata med henne.
Hon är inte hemma än. Ta av dig rocken och kom in. Jag fixar dig en drink.
Jag vill prata med dig!
Tack ska du ha. Var är hon?
Ute. Jag vet inte var.
Sà. Vad gör du här?
Det är meningen att du ska vara i Palermo.
Det är vad jag kom för att säga till Loretta. Ett mirakel har inträffat.
Ett mirakel? Jaha, det var ju nytt.
Min mamma har tillfrisknat.
- Du skojar? - Åh, nej.
Andningen hade nästan helt lämnat hennes kropp. Hon var vit som snö.
Och sedan,
drog hon sig helt ur dödens grepp,
och stod upp... och klädde pà sig,
och började laga mat àt alla i huset.
De sörjande, och mig, och henne själv.
Hon àt en màltid som hade fàtt en gris att storkna.
- Det är ju otroligt. - Ja.
Hej, pappa.
Herre Gud.
Är han okej?
Min svärfar har fàtt en konstig idé i huvudet.
Lyssna pà mig, Johnny.
Det finns en fràga som jag vill ställa.
Jag vill att du säger sanningen... om du kan.
Varför jagar män kvinnor?
Det finns en Bibelberättelse.
Gud.
Gud tog ett revben fràn Adam... och gjorde Eva.
Sà, kanske män jagar kvinnor för att fà tillbaka det där revbenet.
När Gud tog revbenet,
lämnade han ett stort hàl där.
Ett ställe där det brukade finnas nàgonting.
Och kvinnorna har det.
Sà kanske,
bara kanske, är en man inte komplett som en man
utan en kvinna.
Varför skulle en man behöva mer än en kvinna?
Jag vet inte.
Kanske för att han är rädd för döden.
Just det. Det är skälet.
- Jag vet inte! - Nej!
Det var det. Nej. Tack ska du ha.
Tack för att du svarade pà min fràga.
Hej.
Hallà, Mr Castorini.
Hej.
Var har du varit?
Jag vet inte var jag har varit och jag vet inte vart jag är pà väg.
Okej?
Du kommer att fà ögonen öppnade för dig, min vän.
- Jag har mina ögon öppna. - Jaha du?
Hàll dig i krokarna. Åk inte bort pà nàgra längre resor.
- Jag vet inte vad du menar. - Det är det jag menar. Jag säger inget mer.
Du har inte sagt nàgonting.
Och det är allt jag säger.
- Cosmo. - Va?
Jag vill bara att du ska veta, oavsett vad du gör,
kommer du att dö, precis som alla andra.
Tack ska du ha, Rose.
Ingen orsak.
Jag gàr och lägger mig nu.
Jag ska gà.
Bra.
Han gillar dig inte. Men tack för att du svarade pà min fràga.
- Du vet inte var Loretta är? - Nej. Ingen aning.
Mrs Castorini, kan du tala om för Loretta att jag kommer förbi i morgon bitti'?
- Vi... Vi behöver prata. - Okej, det ska jag säga àt henne.
Tack ska du ha.
Se upp! Huset!
Vad i helvete har hänt med dig?
Jag vet verkligen inte var jag ska börja.
- Ditt hàr är annorlunda. - Mamma, allting är annorlunda.
- Är du full? - Nej. Är du full?
Nej. Men jag är bakfull.
- Var är pappa? - Där uppe.
Johnny Cammareri tittade in igàr kväll.
Va?! Han är pà Sicilien.
- Inte nu längre, inte. - Han är där med sin döende mor.
- Hon tillfrisknade. - Hon var döende!
Det var ett mirakel.
Detta är modern tid! Det ska inte finnas mirakel nu.
Jag antar att det inte är modern tid pà Sicilien.
Han kom direkt fràn flygplatsen. Han ville prata med dig.
Du har ett sugmärke pà halsen. Han kommer tillbaka nu pà morgonen.
Vad är det med dig! Ditt liv är pà väg ner i toaletten.
Täck över den förbannade saken! Sätt lite smink pà det!
Ja, mamma. Men du màste hjälpa mig.
Skynda dig...
Öppna du.
Gà och öppna dörren!
Mamma?
Hej. Är Loretta hemma?
Kom in bara.
Det är inte Johnny.
Ronny!
Är Johnny här?
- Nej, men han kommer. - Bra.
Dà kan vi lägga korten pà bordet.
Hej. Jag är Ronny, Johnnys bror.
Jag är Rose Castorini.
- Det var trevligt att träffa dig. - Det var trevligt att träffa dig.
Du har ett sugmärke pà halsen.
- Din mor har tillfrisknat fràn döden. - Bra.
- Vi stàr inte nära varandra. Jag är inte... - Aj!
- Du màste gà. - Jag är här för att träffa familjen.
Nej. Verkligen, du màste härifràn.
- Vill nàgon ha lite havregrynsgröt? - Nej, mamma.
Jo, Mrs Castorini. Det vill jag väldigt gärna.
Nej, vi vill inte ha havregrynsgröt.
Mamma!
Det var en... Detta är en...
- Tack, mamma. - Ta ni bara.
- Hej. - Hej.
Cosmo, detta är Ronny, Johnnys bror.
Det är väldigt trevligt att träffa dig, Mr Castorini.
Jag har en känsla av att detta kommer att smaka helt underbart.
- Du är Johnnys bror? - Ja.
Titta inte pà mig sà där, okej?
Hej, pappa.
- Vad är det som är fel, pappa? - Jag är gammal.
Det är ingen som vill ha de gamla.
Och om de säger det, är det ingen som lyssnar.
Men, min son... jag màste tala.
Du màste betala för din enda dotters bröllop.
Din stolthet kommer att förstöra din familj.
Där.
- Jag... Jag har sagt det. - Det är okej, pappa.
Om hon gifter sig... Betalar jag för hela kalaset.
Sà ska det làta.
Dà äter vi.
Har jag varit en bra fru?
Ja.
Jag vill att du slutar träffa henne.
Okej.
Och gà och bikta dig.
En man förstàr en dag att hans liv är byggt pà ingenting
och det är en dàlig, vansinnig dag.
Ditt liv är inte byggt pà ingenting.
- Det är Johnny, jag öppnar. - Jag öppnar.
- Jag borde tala om för honom. - Jag gör det.
Vad ska jag säga till honom?
Säg sanningen, Loretta. Den kommer alltid fram ändà.
Du har rätt, pappa.
- Hej, Loretta. - Hej.
Varför är inte ni tvà i affären?
Har du nàgonting du vill tala om för oss, älskling?
Nej.
Vi kom precis fràn banken.
Ja.
Gud! Jag glömde betala in pengarna!
Hon har dem.
- Jag visste att hon hade den! - Vi visste inte vad vi skulle tro.
Du var sà underlig igàr.
Och sedan gick vi till banken i morse, och ingen väska.
Vi misstänkte aldrig dig.
Hörni, skulle nàgon vilja ha lite kaffe?
Det var en bra idé.
- Vad är det här om att vara misstänkt? - Jag berättar senare.
Jag glömde sätta in pengarna.
Sitt ner. Ta lite kaffe.
- Sà vad gör vi nu dà? - Väntar. Pà Johnny Cammareri.
Jag heter Ronny.
Johnnys bror.
Trevligt att träffa dig. Jag är Rita Cappomaggi.
- Raymond Cappomaggi. Roses bror. - Hej.
Kan nàgon berätta en vits.
Jag öppnar.
Jag trodde Johnny var i Palermo.
Det är Johnny Cammareri!
Loretta?
Ronny!
- Har du kommit för att sluta fred med mig? - Ja.
Men...
du vill kanske inte det.
Ronny, det är klart att jag vill.
Johnny, din mor var döende. Hur tillfrisknade hon?
Jag talade om för henne att vi skulle gifta oss och hon blev bra med en gàng!
- Det tror jag säkert! - Det var ett mirakel.
Johnny, Jag har nàgonting jag màste tala om för dig.
Och jag har nàgonting jag vill säga dig. Men jag màste prata med dig ensam.
Nej, jag behöver min familj omkring mig nu.
Loretta...
Jag kan inte gifta mig med dig.
Va?!
- Om jag gifter mig med dig kommer mor att dö! - Vad menar du? Vi är förlovade!
Loretta, vad pratar du om?
Jag pratar om ett löfte? Han friade!
Min mor var döende och nu är hon inte det!
Johnny! Du är 42 àr gammal. Hon bestämmer fortfarande allting i ditt liv.
Och du älskar inte din mor!
Du är en stor lögnare. För jag har en ring precis här.
Jag màste be att fà tillbaka den.
- Förlovningen är bruten! - Du kommer att upptäcka att det är för det bästa.
Och du kommer att falla ner död och jag kommer att sörja dig i en röd klänning!
- Loretta... - Vad?
- Vill du gifta dig med mig? - Va?!
Var är ringen?
Johnny.
Fàr jag làna den där ringen?
Tack.
Loretta Castorini,
vill du gifta dig med mig?
Ja, Ronny. Framför alla dessa människor, jag gifter mig med dig.
- Älskar du honom, Loretta? - Mamma, jag älskar honom till vansinne.
Gud. Det var illa.
Hon älskar mig.
Vad är det för fel, pappa?
Jag är förvirrad.
Till Loretta och Ronny!
Sà där ja! Tack ska ni ha, tack ska ni ha.
Kom igen, Raymond!
- Kom, kom. Din bor är här och... - Nej, jag vill inte ha.
Du är en del av familjen. Förstàr du inte? Kom igen, drick!
Allihopa, kom igen! Glaset i handen!
Till... till familjer!
Till familjer!