NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Tiffany oli aina kaunis, pirteä ja energinen.
Hän sai lentopallostipendin.
Hän olisi pelannut keskitorjujana. Sitä paikkaa ei yleensä anneta fuksille.
Hän halusi elämältä asioita.
Olimme kaikki ylpeitä hänestä.
Sinä iltana hänet löydettiin reilun kuuden kilometrin päästä kotoamme.
Hän oli jäänyt junan alle.
New Jersey Transitin mukaan tyttäreni teki itsemurhan.
Se ei ole mitenkään mahdollista. Ei mitenkään.
Haluan tietää, mitä tyttärelleni tapahtui.
Tämä on tyttäreni huone.
TERVETULOA TIFFANYN HUONEESEEN RAKKAITA OLETTE
Täällä ei ole muutettu mitään.
Teksti ja sydämet ovat hänen tekemiään.
Kukaan ei koskaan käy täällä.
Huone on kuin hauta.
Hän rakasti elämää. Hän oli täynnä sitä.
Sellainen tyttäreni oli.
Tapasin Stephenin vuonna 1989.
Tyttäreni Jessica ja Krystal olivat jo syntyneet.
TIFFANYN ÄITI
Aloin odottaa Tiffanya, ja hän syntyi vuonna 1997.
Tiffanyn syntymä oli yllätys.
Raskaus alkoi odottamatta,
mutta kun näimme hänet ensi kerran, olimme taivaassa.
Hän oli aivan ihana.
Tiff oli oikea ilopilleri.
Hän nautti siitä, mitä teki, eikä murehtinut mistään.
Hän piti aivan kaikesta.
TIFFANYN ISÄ
Tuossa yläkuvassa hän on rannalla Pohjois-Carolinassa.
Tuo on uudenvuodenaatolta.
Tämä on hänen valmistujaisistaan. Hän on selvästi onnellinen.
Tiffanyn siskot teettivät tämän minulle.
Se on muisto kaikesta, mitä Tiffanyn elämään kuului.
Tunnen hänen olevan lähellä, kun käyn täällä.
Hän tuntuu olevan kanssani. Kaipaan häntä kovasti.
12. HEINÄKUUTA 2015
Päivä oli sunnuntai.
Olimme Tiffanyn serkun valmistujaisissa toisella puolella katua.
Tiffany tuli mukaan.
Olimme siellä useita tunteja höyryttämässä simpukoita ja pitämässä hauskaa.
Tiff pelasi lentopalloa, piti hauskaa ja odotti ystäviään käymään.
Muistan, että Tiffany juoksi kotiin.
KELLO 21.15 - TIFFANY LÄHTEE JUHLISTA
Olimme yhä juhlissa. Kello 21.15 Tiffanyn ystävä soitti minulle:
"Ajan teille nyt. Voitko tulla kotiin?"
Kysyin, onko kaikki kunnossa.
Sanoin Stephenille, että lähden käymään kotona, ja hän sanoi tulevansa mukaan.
Kävelimme katua kahden talon välissä.
Tiffanyn ystävä nousi autosta huutaen,
että Tiffany oli käyttänyt hänen luottokorttiaan ilman lupaa.
Tiffany kiisti kaiken ystävänsä lähtöön asti.
Sitten hän kertoi käyttäneensä sitä.
Kysyin, miksi hän tekisi moista. "En kasvattanut sinua tuollaiseksi.
Nyt joudun kertomaan isällesi, että käytit sitä."
Menin sisälle hakemaan Stepheniä.
Kun tulimme ulos, Tiffanya ei näkynyt missään.
KELLO 21.28 - TIFFANY KATOAA
Etsimme häntä. Kävelin kadun päästä päähän monta kertaa.
Kadulla kulki varmaan 20 - 30 autoa.
Niitä oli pysäköity kadun varteen. Kukaan ei ollut nähnyt mitään.
Joku olisi nähnyt Tiffin, jos hän olisi kävellyt siellä.
Olen aivan varma siitä. Hän oli 188-senttinen.
Kävelimme katua edestakaisin ja tutkimme talojen takapihat ja lähialueet.
TIFFANYN SETÄ
Tiesimme, ettei hän olisi kävellyt mihinkään, koska pelkäsi pimeää.
SOITA MINULLE KERRO, ETTÄ OLET KUNNOSSA
OLE KILTTI JA SOITA
VASTAA, TIFFANY. JILL ON HUOLISSAAN
MISSÄ SINÄ OLET?
Kaikki soittelivat ja tekstasivat yrittäen selvittää, missä hän on.
VASTAA MINULLE. RAKASTAN SINUA RAKASTAN SINUA ENEMMÄN KUIN MITÄÄN.
Stephen yritti soittaa hänelle.
Tiff, ole kiltti ja tule kotiin.
Rakastan sinua todella paljon. Olet minulle kaikki kaikessa.
Ole kiltti ja tule kotiin.
Kävelin edestakaisin katua.
Yhtäkkiä silmiini osui jotakin litteää.
Se oli Tiffin puhelin.
Se oli parin metrin päässä kotimme editse kulkevasta tiestä.
Ei hän olisi jättänyt puhelintaan siihen. Se oli liimattu hänen käteensä.
Se oli mukana jopa suihkussa. - Puhelimen löydyttyä aloin miettiä.
Tiesin, että jokin on vialla. Jatkoimme etsintöjä.
Myöhemmin Stephen muisti, että metsässä on riistakamera.
Riistakameran mukaan Tiff lähti kello 21.28.
Minä ja Dianne tulimme Tiffin koiran kanssa ulos kello 21.29.
Häntä ei näkynyt, kun tulimme ulos.
Tiffanylla oli musta t-paita, valkoiset farkkusortsit -
ja tasapohjaiset juuri ostetut kengät.
Hiukset olivat huolimattomalla nutturalla, ja hänellä oli valkoinen panta.
Hän käveli normaalia vauhtiaan ajotiellä.
Riistakameran kuvan perusteella sanoisin, että joku kutsui häntä nimeltä.
Sen jälkeen hän hävisi.
Minut soitettiin auttamaan Tiffanyn etsinnässä.
TIFFANYN SETÄ
Menimme äitini luo, koska hänen arveltiin menneen sinne.
Äitini asuu kävelymatkan päässä. Korkeintaan kilometrin.
Tiff ei ollut siellä. Aloimme ajella ympäriinsä, mutta emme löytäneet häntä.
Jokin käski minun ajaa Pomonaa.
Ajoin sitä pitkin ja rautatien yli.
Rautatien vieressä kulkee huoltotie.
Se oli valaistu.
Gallowayn poliisi sanoi, että alle oli jäänyt joku. Ehkä nainen.
Mutta poliisi ei tutkinut asiaa,
koska kyseessä oli New Jersey Transitin toimialue.
Näin paikalla Transitin konstaapelin.
Puhuin hänen kanssaan. Kysyin, oliko hän nähnyt urheilullista 188-senttistä naista.
Hän vastasi: "En, mutta joku on jäänyt junan alle."
Siinä vaiheessa toivoin, ettei uhri olisi Tiff.
He olivat kuitenkin aika varmoja, että oli.
Transitin konstaapeli kysyi, pystyisinkö tunnistamaa hänet.
Sanoin, että pystyn.
Olen iloinen, että juuri minä menin sinne.
Uskon täydestä sydämestäni, että veljeni ei olisi kestänyt sitä.
Kenenkään ei pitäisi nähdä sellaista, mitä näin sinä iltana.
En usko nähneeni mitään kammottavampaa -
kuin junan alle jäänyt.
Menin paikalle ja tunnistin hänet.
He sanoivat, että meidän pitää mennä veljeni luo ja kertoa hänelle.
Kello oli puoli kolme.
Kävelin ulos talosta, ja vävyni oli pihalla.
Hän sanoi Mickeyn soittaneen ja käskeneen pysyä kotona.
Vävyni kasvot olivat vitivalkoiset.
Odotimme kotona, ja jonkinlainen poliisiauto ajoi paikalle.
Veljeni Mickey nousi Transitin poliisiautosta,
ja Dianne huusi: "Mitä on tapahtunut?"
Kerroin veljelleni, että Tiffany oli jäänyt junan alle.
Hän halusi lähteä paikalle, mutta kielsin häntä.
Ei hänen tarvinnut nähdä sitä.
Me vain romahdimme.
Tuntui kuin oma elämä olisi mennyt samalla.
Oman lapsen kuolema vie osan elämästä.
Kaipaan häntä todella kovasti.
Hän oli oma pikkuiseni.
Kaipaan kaikkea hänessä.
Me vain itkimme sylikkäin. Se oli silkkaa epäuskoa.
Se oli kaikkein kauheinta, mitä tuolloin saattoi kuvitella.
Se, että jotain tuollaista sattuisi.
Olimme täydessä sokissa.
Junan alle jäämisessä ei ollut mitään järkeä.
13. HEINÄKUUTA 2015 - SEURAAVA PÄIVÄ
Mickey kertoi Tiffanyn jääneen junan alle. Emme tienneet, mitä oli sattunut.
Seuraavana aamuna lehdissä puhuttiin jo, että Tiffany teki itsemurhan.
SEISOI RAITEILLA - EI LIIKKUNUT
Olin musertunut.
JÄI JUNAN ALLE
En käsittänyt, mistä se oli keksitty.
Tyttäreni ei ollut masentunut eikä itsetuhoinen.
Tiffy oli onnellinen.
Hän suunnitteli collegeen menoa ja yhteiseloa kämppiksensä kanssa.
Hän oli menossa pelaamaan softballia seuraavana keskiviikkona -
ja huvipuistoon seuraavana aamuna ystäviensä kanssa.
Kun juttelin Tiffanyn kanssa juhlissa aiemmin illalla,
hän ei osoittanut mitään stressin merkkejä.
Hän oli ostanut kouluvaatteet ja valmistellut asioita.
Tiffany oli valmis seuraavaan siirtoonsa.
Hän ei olisi ikimaailmassa tehnyt itsemurhaa.
NJ TRANSITIN POLIISI JUNA/HENKILÖKUOLEMA - TUTKINTARAPORTTI
New Jersey Transit totesi, että tyttäreni seisoi raiteilla...
JUNA OSUI UHRIIN
...ja teki itsemurhan. Tähän meni alle 24 tuntia.
ILMISELVÄ ITSEMURHA
Tiffanyn tunteneet eivät pystyneet uskomaan sitä.
KUOLINTAPA ON ITSEMURHA
Meillä oli tehtävä. Tiesimme, ettei tyttäremme tehnyt sitä.
Nimeni on Paul D'Amato. Olen ollut oikeusasianajana 46 vuotta.
VALIANTEN PERHEEN EDUSTAJA
Useimmissa tapauksissa olen edustanut uhreja.
Joskus eteen tulee tapauksia, kuten Tiffanyn tapaus,
joista ei vain voi kieltäytyä.
Tapasin Steven ja Diannen ensi kertaa juuri täällä.
He olivat todella musertuneita -
ja tolaltaan.
He kertoivat, ettei heidän tyttärensä riistänyt henkeä itseltään.
En tiennyt, pystyisinkö auttamaan. Mietin itsekseni,
että hankin raportit New Jersey Transitin poliisilta,
esittelen ne heille ja joudun ikäväkseni kertomaan,
että heidän tyttärensä tappoi itsensä.
Kun sain raportit, en tehnyt sitä.
Tiffany Valiante oli 18-vuotias ja asui perheensä kanssa -
New Jerseyn maaseudulla Atlantic Citystä länteen.
Tämän tiedämme hänen kuolinillastaan.
Sunnuntaina 12. heinäkuuta New Jersey Transitin juna 4639 lähti -
Philadelphiasta kohti itää kello 21.50. Sen määränpää oli Atlantic City.
Kyydissä oli noin 60 matkustajaa ja henkilökunnan edustajaa.
Juna oli juuri alittanut Tilton Roadin sillan Gallowayssa,
ja se eteni kohti Genoa Avenuen risteystä.
Kello 23.12 mailimerkin 45 kohdalla olevalla -
hyvin pimeällä osuudella Tiffany jäi junan alle.
Junaa tutkittaessa paljastui,
että isku oli kohdistunut veturin vasempaan alakulmaan lähellä kiskoja.
Junassa oli kaksi veturinkuljettajaa. Itse kuljettaja ja harjoittelija.
He allekirjoittivat sinä iltana raportin, jonka mukaan Tiffany sukelsi junan eteen.
Ongelma on tämä. Kuusi päivää myöhemmin -
kuljettaja kertoi valan vannottamana -
täysin erilaisen tarinan kuin se, jonka hän oli kertonut tapahtumailtana.
Tässä on se tarina.
"Juttelin konduktöörille. En koskaan nähnyt tyttöä. Olin selin."
Unohdetaan siis hänen lausuntonsa.
Katsotaan, mitä harjoittelija sanoi.
Häneltä kysyttiin alun perin: "Milloin huomasit henkilön radalla?"
Mitä hän vastasi?
"En nähnyt häntä, ennen kuin juna oli hänen päällään."
Kymmenen päivää myöhemmin hän kertoi valan vannottamana erilaisen tarinan.
"Näin jotain noin kilometrin päässä.
Sitten näin jotain puolen kilometrin päässä.
Sitten näin henkilön,
joka hyppäsi metsästä kiskoille."
Loppujen lopuksi harjoittelija oli ainoa todistaja.
Veturinkuljettajaharjoittelija, joka kertoi eri versioita näkemästään.
Vielä tänäänkin New Jersey Transitin poliisi -
pitäytyy tässä epäjohdonmukaisessa -
ja kiistanalaisia väitöksiä sisältävässä harjoittelijan lausunnossa.
Olen Louise Houseman.
Olen eläkkeellä Atlantic Countyn kuolemansyyntutkijan virastosta,
jossa toimin vanhempana tutkijana 20 vuotta.
Olen nähnyt ehkä tuhansia tapahtumapaikkoja 20 vuoden aikana.
Olin hyvin huolissani -
veturinkuljettajan ja harjoittelijan valaehtoisista lausunnoista.
Heidän paikan päältä kertomillaan tiedoilla oli paljon painoarvoa,
mutta ne osoittautuivat vääriksi.
Veturin rekisteröintilaite on käytännössä musta laatikko.
Se rekisteröi kaiken, mitä junassa tapahtuu matkan varrella.
Junan nopeuden, hätäjarrujen käyttämisen,
torven soittamisen, ajovalojen käyttämisen...
Se kertoo myös junan kulkeman matkan rekisteröintihetkellä.
Sitä on siis helppo lukea.
Siinä ei ole mitään salaperäistä. Se on hyvin suoraviivainen.
Rekisteröintilaitteen mukaan -
tapahtumaketju, jossa harjoittelija soitti torvea,
veturi törmäsi Tiffanyyn ja harjoittelija käytti hätäjarrua, kesti 4,1 sekuntia.
Junan nopeus oli 130 kilometriä tunnissa. Näkikö hän sen, mitä uskoi nähneensä?
Sen, että Tiffany hyppäsi eteen. En tiedä.
Uskon, että harjoittelija oli sokissa. Kuka tahansa olisi.
Pystyykö autolla ihmiseen törmännyt kuvailemaan tapahtumat tarkkaan?
Yleensä ei.
ALUN PERIN... - AIKA KAUKANA
Lausunto kuulostaa rönsyilevältä.
KAUKAISUUDESSA - SUUNNILLEEN
EHKÄ - EN EROTTANUT, MIKÄ SE OLI
Hän ei ole varma näkemästään ja saattoi nähdä iskuhetkellä -
ruumiinosien lentämisen eri suuntiin, kun juna paloitteli Tiffanyn.
En usko, että hän näki Tiffanyn hyppäävän junan eteen.
Hän saattoi maata radalla kuolleena.
Jos olettaa jo alussa, että kyse on itsemurhasta -
ja räätälöi sitten faktat sopimaan oletukseen,
kaikki sen jälkeen on epäilyttävää.
Nimeni on Jim Brennenstuhl.
Olen viimeiset 45 vuotta toiminut joko poliisina tai yksityisetsivänä.
Herra D'Amato kysyi, haluanko osallistua tutkintaan.
Törmäysajankohta on raporttien mukaan vaihtelevasti kello 23:n jälkeen.
Transitin poliisin mukaan törmäys tapahtui tässä. Mailimerkillä 45.
Täällä on aika pimeää.
Miksi hän olisi kävellyt tänne asti ja hypännyt junan eteen?
Miksi juuri tässä?
Jos hän tappoi itsensä siten, miksi?
Miksi hän kulki näin kauas? Miksi juuri siten?
TÖRMÄYSPAIKKA - 4,2 KILOMETRIÄ KOTOA
Olin todella yllättynyt, kun näin itse törmäyspaikan.
Lähimmästä risteyksestä pitää kulkea yli kilometrin matka metsään.
Ja radalla oli pimeää.
Niskavillani nousivat pystyyn. Sanoin, että jokin on nyt pielessä.
Luultavasti ei mene päivää, eikä ainakaan viikkoa...
VALIANTEN PERHEEN ASIANAJAJA
...kun en kysy itseltäni sitä kysymystä. Miten Tiffany Valiante kuoli?
Olen varma siitä, ettei hän tappanut itseään.
Tiffany Valianten kuolemansyytä tutki -
rautatiestä vastaava taho.
New Jersey Transit on suurimpia alan toimijoita USA:ssa.
Se pyörittää lähiliikennejunia,
ja sillä on merkittävän kokoiset poliisivoimat.
Kunnioitan Transitin poliiseja ja heidän tekemäänsä työtä valtavasti.
Suurin osa Transitin poliiseista voi kuitenkin sanoa itse,
ettei murhatutkinta ole heidän erikoisalaansa.
Eikä epäilyttävien kuolemien tutkiminen.
Tutkijoiden täytyy aina tehdä yksi asia ensin.
Jopa silloin kun epäillään, että joku on riistänyt hengen itseltään.
Heidän pitää määrittää, onko kyse murhasta.
Tämän tekemisestä ei ole mitään viitteitä.
Tapahtuma-aluetta ei kohdeltu rikospaikkana.
Siellä käveli väkeä, eikä sitä ollut rajattu asianmukaisesti.
Tapaus vaikutti alusta alkaen -
oikein tyypilliseltä kiirehtimiseltä päätökseen,
jolloin hänen kuolintapansa on merkitty väärin.
Tässä on kuolintodistus.
Tiffany Valiante kuoli vähän ennen puoltayötä heinäkuun 12. päivänä.
Tämä on päivätty 17. heinäkuuta,
ja tässä hänen kuolintapansa on itsemurha.
KUOLINTODISTUS
Mitään johtopäätöksiä ei voi vetää tutkinnan ollessa näin alussa.
JUNAN ALLE JÄÄMINEN
Se on mahdotonta.
ITSEMURHA
Itsemurha merkitsee tutkinnan lopettamista niin syyttäjänviraston,
kuolemansyyntutkijan kuin New Jersey Transitinkin kannalta.
Kyseessä on itsemurha, eli pelkkä luku tilastossa.
Perheelle taas kyseessä on oma lapsi, ja he haluavat tietää, mitä hänelle tapahtui.
Tapaus olisi pitänyt tutkia asianmukaisesti.
New Jerseyn osavaltiolla on toimintaohjeet,
joita olisi pitänyt noudattaa, eikä niitä noudatettu.
Tiffanylle ei tehty ruumiinavausta.
Häntä ei tutkittu raiskauksen varalta.
DNA:ta ei testattu.
Elimiä ei tutkittu.
Miksei?
Myös toksikologisella raportilla on painoarvonsa.
Tiffany Valianten kehossa ei ollut alkoholia eikä huumeita.
Täysin puhdas toksikologinen raportti.
Kun tulokset oli saatu -
eikä Tiffanyn kehosta ollut löytynyt huumeita tai alkoholia,
kuolemansyy olisi pitänyt vaihtaa "määrittelemättömäksi".
Tapausta ei voi millään syyllä luokitella itsemurhaksi, ellei olla varmoja.
Täytyy olla täysin varma,
että kyseessä oli itsemurha.
Tiffanyn ruumis tuhkattiin vain pari päivää kuoleman jälkeen.
Emme siis pysty kaivamaan sitä ylös ja katsoa tapausta uusin silmin.
Konstaapeli kirjoitti raportissaan myös, että paikalta ei löytynyt kenkiä.
Kengät eivät olleet ruumiin lähellä.
Minusta se on epäilyttävää.
Kun hän lähti, hänellä oli valkoinen panta,
lähes valkoiset farkkusortsit, musta t-paita ja kengät.
Kun hänet löydettiin, hänellä oli vain urheilurintaliivit ja mustat alushousut.
Missä sortsit olivat? Entä paita?
Eikö kuolemansyyntutkija haluaisi vastauksen siihen kysymykseen?
Kuolemansyyntutkijan raportti oli hyvin lyhyt ja niukka.
Siinä ei mainittu yhteydenottoa Tiffanyn lääkäriin tai kehenkään hänen koulultaan.
Kukaan ei koskaan kysellyt minulta tyttärestäni.
Hänen vanhemmilleen ei puhuttu. Ketään ei jututettu.
Kuitataanko tapaus itsemurhaksi vain siksi, että hän jäi junan alle?
Ihan älytöntä.
Hänellä ei ollut lääketieteellisiä vaivoja -
eikä päihteiden väärinkäyttötaustaa.
Hän oli aktiivinen urheilija, jonka perhe rakasti ja jumaloi häntä.
Näkemissäni tekstiviesteissä ei ollut mitään epätavallista.
Hän oli eronnut tyttöystävästään, mutta ero vaikutti sopuisalta.
Tiffanylla oli tyttöystävä Phillystä.
He erosivat Tiffanyn kuolemaa edeltäneen perjantain paikkeilla.
Sopimus oli yhteinen.
KURJAA, ETTEN OLLUT SE OIKEA SINULLE
Näkemäni viestit eivät viitanneet vihanpitoon.
SAIN SINULTA PALJON RAKKAUTTA
Niiden perusteella Tiffany oli jo aloittanut suhteen uuteen naiseen.
HALAILU OLISI PARASTA RAKASTAN HALAILUA
OLEN TOSI RAKASTETTAVA IHANA HALAILLA KOKO PÄIVÄ
Hän kirjoitti jopa someen kuolemaansa edeltäneenä iltana,
että on tyytyväinen elämäänsä.
Miksi hän sitten teki näin?
Jos hän teki itsemurhan, oliko siihen syy? Miksi hän olisi tehnyt sen?
Onnettomuus tapahtui yöllä ja tulin tänne aikaisin seuraavana aamuna.
En halunnut veljeni Stephenin tai hänen vaimonsa Diannen -
kulkevan rataa pitkin ja näkevän samaa kuin minä.
Palasia, jotka jäivät taakse.
Etsin isäni kanssa kateissa olleita tavaroita.
Etsimme hänen kenkiään ja pantaansa.
Hänen korvakorujaan ja muita korujaan, hänen sortsejaan...
En tiedä, miten pystyin siihen,
mutta keräsin maasta kallonpaloja, joissa oli yhä hiuksia.
Löysin leukaluun, jossa oli hampaita, ja erilaisia luunpalasia.
Löysimme yhden hänen rannekoruistaan. Annoin sen Diannelle. Se on hänellä yhä.
Se oli hänellä silloin ranteessaan.
Mikään ei ole ollut yhtä musertavaa, kuin niiden palasien kerääminen radalta.
Kun kävelin raiteille, näin maassa verisiä kumihanskoja.
Alue oli jo sotkettu.
Sitä ei ollut edes rajattu.
New Jersey Transitia ei ole koulutettu siihen.
Eivätkä he siivonneet raiteita kunnolla.
Kävimme siellä monta kertaa, mutta emme löytäneet hänen kenkiään.
Emmekä hänen pantaansa. Hänen vaatteitaan ei löytynyt sieltä.
Mihin kaikki hänen yllään ollut oli joutunut?
3. ELOKUUTA 2015 KOLME VIIKKOA TIFFANYN KUOLEMAN JÄLKEEN
Kävelin Tilton Roadia pitkin. Olin kävellyt sen päästä päähän jo monesti.
VALIANTEIN KOTI - TÖRMÄYSPAIKKA
Kävelimme viikkokausia etsien edes jonkinlaista merkkiä jostain,
koska tiesin sortsien olevan hukassa pannan ja kenkien ohella.
Jatkoin matkaa,
ja kun pääsin suunnilleen tähän, näin tyttäreni kengät.
VALOKUVATODISTEITA
Kun näin ne, rojahdin maahan.
Sen jälkeen näin parin metrin päässä Tiffanyn valkoisen pannan.
Tuntui kuin minuun olisi osunut rekka.
En ikinä unohda sitä päivää. Muistan sen kuin eilisen.
Dianne-tätini soitti, että oli löytänyt Tiffanyn kengät ja pannan.
Ne olivat yli kolmen kilometrin päässä törmäyspaikasta.
Juoksin paikalle, ja hän oli täysin tolaltaan.
Hän oli hysteerinen. En ymmärtänyt, mitä hän yritti sanoa.
Hänen kenkänsä olivat tällä alueella.
Ne olivat lähestulkoon vierekkäin. Välissä oli noin 30 senttiä.
Niiden asennosta tuli mieleen,
että joku oli nostanut hänet pois kengistä. Siltä minusta tuntui.
Jotkut ajattelivat, että ne oli aseteltu siihen.
New Jersey Transit tuli paikalle.
He ottivat kengistä kuvia ja panivat ne ruskeaan paperipussiin.
He veivät ne, eikä niistä kuulunut enää. Mitään tietoja ei tullut.
Transitin poliisilla oli tavaroita, mutta niitä ei koskaan testattu -
mahdollisen vieraan DNA:n varalta.
Viisi vuotta tyttärensä kuoleman jälkeen -
vanhemmat joutuivat maksamaan, jotta tavaroista otettiin DNA-näyte.
Mutta tavarat olivat olleet liian monissa käsissä, jotta siitä olisi ollut hyötyä.
Kenkien löydyttyä kokosimme 15 hengen etsintäryhmän -
ja kävimme metsän läpi aina törmäyspaikalle asti.
Etsimme mitä tahansa, mikä todistaisi, ettei hän tehnyt tätä.
Yksi asia on edelleen hukassa. Tyttäreni sortsit.
Ne ovat yhä hukassa.
Mietin, miten kengät päätyivät sille alueelle.
Tiffany on hyvinkin voinut joutua rikoksen uhriksi.
Joku mukana olleista otti ne tavarat -
ja heitti pois heidän paetessaan.
Toisen teorian mukaan Tiffany riisui kengät ja pannan siihen,
mistä Dianne löysi ne, ja käveli paljasjaloin junaradalle.
En käsitä, mitä järkeä siinä olisi,
että Tiffany olisi kävellyt kotoaan kenkien löytöpaikalle,
riisunut kengät siinä, vienyt ne metsään ja kävellyt sitten törmäyspaikalle.
Miksi hän olisi riisunut kengät?
Huomaatteko, miten kauas olemme ajaneet huoltotiellä?
Tuntuuko tämä takapenkillä?
Tuntuuko tienpinta? - Tuntuu.
Miten tässä voi kävellä avojaloin? Tämä on ratapengertä,
jossa on teräviä ja kulmikkaita kiviä.
Jos katsoo kuvaa Tiffanyn jalkapohjista -
ja etenkin oikeasta jalasta, niissä ei ole mitään sellaisia jälkiä,
joita voisi olettaa tulevan, kun kävelee avojaloin -
ratapenkereellä olevan soran ja lasinsirujen päällä.
Jos hän käveli itse kiskoilla, hänen jaloissaan olisi rakkoja.
Puhtaat jalkapohjat osoittavat, että hän ei kävellyt kilometritolkulla.
Kävelin itse alueella heti tapahtuman jälkeen, ja se oli vaikeaa työkengilläkin.
Se saa uskomaan, ettei hän kävellyt sinne.
Jos tienvartta kävelee nainen, etenkin 188-senttinen,
joku kiinnittää häneen huomion.
Tällä alueella on epätavallista, että joku kävelisi tienposkessa.
Jos katsoo Steven riistakameroiden kuvia -
heidän kotinsa ulkopuolelta, niissä näkyy auton ajovalot -
juuri samaan aikaan, kun Tiffany kävelee ajotiellä.
Uskon, että hän nousi autoon.
Epäilen, että vapaaehtoisesti.
Hän nousi jonkun sellaisen kyytiin,
jonka luuli tuntevansa ja jonka seurassa viihtyi.
Joku nappasi hänen puhelimensa hänen noustuaan autoon.
Uskon, että puhelin heitettiin autosta sen poistuessa paikalta.
Luulen hänen tajunneen tilanteen, kun puhelin vietiin. Hän oli pulassa.
Kaikilla on omat teoriansa siitä, mitä tyttärelleni tapahtui.
Mietin, että hänet yritettiin ehkä raiskata ja hän pakeni.
Ehkä hän yritti päästä pois heidän luotaan eikä pystynyt enää juoksemaan.
Uskon, että hän piti tästä kiinni henkensä hädässä -
ja yritti pelastaa itsensä. Yritti estää heitä viemästä häntä.
Tiffany menetti henkensä aivan takanamme, missä raiteet ovat.
Paikka on täysin autio ja aika pelottava.
Jos tänne tuo jonkun, kukaan ei kuule.
Junat pitävät mekkalaa toisella puolella ja moottoritie minusta katsoen oikealla.
Paikka on täydellinen, jos haluaa jostakusta eroon.
Siellä voi tehdä ihan mitä haluaa.
Siellä ei ole mitään, eikä kukaan kuule huutoja tai muita ääniä.
Täydellinen paikka murhalle.
Jos katsoo kuvia, jotka otti New Jersey Transitin poliisi -
sekä New Jerseyn osavaltion kuolemansyyntutkija,
näkee, että siinä kohdassa, jossa juna törmäsi Tiffanyn ruumiiseen,
näyttäisi olevan iso verilammikko.
Sen perusteella ruumis on voinut maata kiskoilla ja vuotaa verta ennen törmäystä.
TÖRMÄYSKOHDASSA NÄKYI TUMMAA NESTETTÄ
Mitään ei testattu.
Tutkijoiden mukaan heillä oli kylliksi näyttöä itsemurhasta ilman testejäkin.
Koskaan ei siis selvitetty, oliko kiskoilla todella Tiffanyn verta.
Kuolemansyyntutkija käyttää tässä raportissa -
Tiffanyn käsiin ja jalkoihin viitatessaan -
sanaa "leikkaantunut" irti.
Se sanotaan raportissa suoraan.
Ei "repeytynyt irti", vaan "leikkaantunut irti".
ALARAAJAT OVAT LEIKKAANTUNEET IRTI
Se kertoo minulle mahdollisen teorian,
jonka mukaan häntä vahingoitettiin ennen ruumiin asettamista raiteille.
Käsivarret olivat ojennettuina ja jalat roikkuivat toisen kiskon yli.
Kädet ja jalkaterät olivat vahingoittumattomat. Mitä se kertoo?
Ei hän seisonut radalla, kun juna törmäsi.
Hän makasi kiskoilla. Kädet ja jalat olivat leikkaantuneet irti.
Joku vei hänet kiskoille, ja hän vuoti niillä kuiviin.
Näin paikan ja olen varma, että hänet murhattiin ja pantiin kiskoille.
Olen täysin varma siitä.
Ruumis tuhottiin panemalla se kiskoille, ja joltakulta jää rangaistus saamatta.
Joku pääsee pälkähästä.
Olen yksityisetsivä Chuck Atkinson.
Olin New Jerseyn osavaltion poliisissa 26 vuotta -
ja toimin rikostutkijana siitä 17 vuotta. Aloin työskennellä Paul D'Amatolle 2008.
TOTUUS TIFFANY VALIANTEN KUOLEMASTA 20 000 DOLLARIN VINKKIPALKKIO
Paul perusti perheineen vinkkilinjan ja toivoi kaikenlaisia nimettömiä vinkkejä.
Meille soitti ruokakaupan työntekijä,
joka oli kuullut kolmen muun työntekijän puhuvan Valianten jutusta.
Muistan aika selvästi, kun lakiavustajani kertoi miehestä,
jolla on tietoja Tiffanyn kuolemaan liittyen.
Ylikonstaapeli Rosell tulee pian. Voimme aloittaa.
Tämä henkilö oli vannonut valan, kun häntä kuulusteltiin. Laajalti.
Lehdessä oli tapauksesta.
Olin myös kuullut siitä. Nuoret puhuivat siitä työpaikalla.
Hän kertoi rikostutkijalle, mitä oli kuullut.
Olin saanut tietoja alaisiltani.
He olivat puhuneet siitä, että Tiffany oli murhattu.
Kyseiset kolme nuorta eivät liittyneet murhaan mitenkään.
He kertoivat kuulemaansa juttua.
Yksi heistä oli sinä iltana samoissa Tiffanyn sedän juhlissa kuin Tiffanykin,
ja hän näki Tiffanyn juhlissa.
Joku oli puhunut riidasta.
Riita jatkui, ja Tiffany lähti.
He kertoivat, että hänet otettiin kyytiin. Autossa olijat tunsivat hänet.
Kaksi naista ja mies otti Tiffanyn auton kyytiin -
ja vei hänet lähelle junarataa.
He riisuivat hänet, uhkasivat häntä aseella ja nöyryyttivät häntä.
Tämä on pelkkää kuulopuhetta. - Aivan.
Kerroin vain, mitä olen kuullut. - Selvä.
Syyttäjä kuulusteli kaikkia kolmea ruokakaupassa puhunutta.
Oletko kuullut mitään murhaan liittyen?
Miten se tapahtui tai mikä siihen oli syynä?
En ole. En tiedä.
Oletko kuullut muita huhuja?
En ole kuullut mitään. - Et mitään.
Huhujen mukaan tiedät paljon tapahtuneesta.
Tuo kuulostaa totta puhuen täysin naurettavalta.
Kaikki kolme todistajaa kiistivät sanoneensa mitään,
mikä liittyisi ruokakaupan myyjän kuulemiin asioihin.
Oletteko kuulleet asiasta sen illan jälkeen?
Emme. Vain...
Vain sen, että se oli itsemurha.
Kukaan ei siis ole koskaan sanonut,
että se oli ehkä jotain muuta kuin itsemurha?
Ei.
Tiffanyn tuttavien kuulustelupöytäkirjojen mukaan -
hän oli osan mielestä surullinen ja masentunut.
En usko, että hän oli onnellinen.
Tarkoitan...
Ei sitä huomannut kuin joku tosi läheinen,
koska hän oli aina tosi iloinen ja...
Jos oli tosi läheinen hänen kanssaan, hän tuntui... En tiedä.
Hän ei koskaan tuntenut kuuluvansa joukkoon.
Mainitsiko hän koskaan mitään... Huomasit, ettei hän ollut onnellinen,
mutta kertoiko hän, että mietti itsensä vahingoittamista?
Ei.
TIFFANYN YSTÄVÄT, NEW JERSEY TRANSIT JA ATLANTIC COUNTYN SYYTTÄJÄNVIRASTO
KIELTÄYTYIVÄT HAASTATTELUSTA.
NEW JERSEYN KUOLEMANSYYNTUTKIJA KÄVI TIFFANYN TAPAUKSEN LÄPI VUONNA 2018.
MYÖS TÄMÄ TAHO PÄÄTYI ITSEMURHAAN.
Miten Tiffany pääsi kotoaan paikkaan,
jossa jäi junan alle
Kävelikö hän sinne? Ajoiko joku hänet sinne?
Oliko hänen kuolemansa jonkinlainen vahinko?
Vai liittyykö siihen rikos?
Jotkut tietävät tälläkin hetkellä, mitä tapahtui.
Rukoilen heitä, että he auttaisivat tätä perhettä.
Lupasin tyttärelleni lentopallokentän ennen kuin hän lähtee collegeen.
Tiffanyn kuoltua päätin rakentaa sen silti. Olinhan luvannut sen.
Tiffany odotti innolla collegea ja lentopallon pelaamista.
Joku vei sen häneltä, eikä se ole reilua.
Tarvitsemme oikeutta.
RAKASTAMME SINUA KOVASTI, TIFFANY
Onko joka päivä vaikea? On. Herääminen on joka aamu työlästä.
Kuten nukahtaminenkin.
Mutta teen kaiken, kunnes löydän sen, joka teki tämän lapsellemme.
Tässä kaapissa on pelkkiä kauniita muistoja Tiffanysta.
Ystävät ja sukulaiset ovat tuoneet Tiffanysta muistuttavia esineitä kaappiin.
Tiffanyn rannekoru.
Tämä oli hänellä hänen kuoliniltanaan.
Käytin sitä itse pitkään.
Tiffany on tässä puu-uurnassa.
Tämä on rukousrasia. Rukoilen joka ilta.
Sitten panen rasiaan lapun.
"Rukoilen, että Tiffany saa oikeutta ja että tämän tehneet tunnustavat tekonsa."
Rakastan sinua, Tiffy.
JOS TIEDÄT TAPAUKSESTA JOTAIN,
OTA YHTEYTTÄ PAUL D'AMATON LAKITOIMISTOON NUMEROSSA +1 609 926 3300
TAI JÄTÄ VINKKI OSOITTEESSA UNSOLVED.COM
Tekstitys: Miia Mattila