ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Привіт!
Тіффані була такою гарною.
Завжди весела, енергійна.
Вона отримала стипендію на гру в команді з волейболу.
Мала стати центральним блокуючим.
Зазвичай таку роль не дають першокурсникам.
Вона була амбітною.
Ми всі так нею пишалися.
Тієї ночі її знайшли за шість кілометрів від нашого будинку,
де її збив потяг.
У «Нью-Джерсі Транзит» повідомили, що моя донька вчинила самогубство.
Бути такого не може!
Це просто неможливо.
Я хочу знати, що сталося з моєю донькою.
Це кімната моєї доньки.
ЛАСКАВО ПРОШУ ДО КІМНАТИ ТІФФАНІ ЛЮБЛЮ ВАС
Кімната так і стоїть незаймана.
Це вона розмалювала дошку сердечками.
Ніхто не зайде в цю кімнату.
Це як меморіал.
Вона була життєрадісною, повною енергії.
Вона моя крихітка.
Я познайомилася зі Стівеном у 1989 році,
та в мене вже було дві доньки, Джессіка та Крістал.
Я завагітніла Тіффані та народила її у 1997 році.
Ми були в шоці, коли дізналися про вагітність.
Це вийшло неочікувано,
але побачивши її, ми були на сьомому небі від щастя.
Вона була неймовірно вродливою.
Вона випромінювала радість.
Любила все, чим займалась. Ні про що не хвилювалась.
Вона любила робити все на світі.
Це вона на пляжі в Північній Кароліні.
Це Новий рік.
Ось її випускний. Бачите, яка вона щаслива?
Сестри Тіффані зробили цю дошку для мене.
Як меморіал з моментами з життя Тіффані.
Кожного дня дивлюсь і згадую рідне відчуття.
Здається, що вона поруч зі мною. Дуже сумую за нею.
12 ЛИПНЯ 2015 РОКУ МЕЙС-ЛЕНДІНГ, НЬЮ-ДЖЕРСІ
Це була неділя.
Ми були на сусідній вулиці, святкували випускний кузена Тіффані.
І Тіффані була з нами.
Ми там були декілька годин.
Готували мідії на грилі, гарно проводили час.
Тіфф було дуже весело.
Грала у волейбол, розважалася. Друзі мали приїхати.
Пам'ятаю, як Тіффані побігла додому.
21:15 ТІФФАНІ ЙДЕ З ВЕЧІРКИ
Ми ще були на вечірці, та о 21:15
мені подзвонила її подруга й каже:
«Я біля вашого дому. Можете вийти?»
А я їй: «Звісно. Все гаразд?»
Я сказала своєму чоловікові, Стівену, що йду додому,
та ми вирішили піти разом.
І ми підійшли до провулка між двома будинками.
Подруга Тіффані стала кричати,
що Тіффані скористалася її кредиткою без її відома.
Тіффані заперечувала, проте коли подруга пішла,
вона таки зізналася, що скористалася її карткою.
Я спитала: «Навіщо тобі чужа картка?»
«Хто тебе такому навчив? Ти ж вихована дитина».
«Доведеться розповісти татові».
Я пішла в дім,
позвала Стівена, ми вийшли через хвилину, а Тіффані вже там не було.
21:15 ТІФФАНІ ЙДЕ З ВЕЧІРКИ
21:28 ТІФФАНІ ЗНИКЛА
Ми всюди її шукали.
Я безліч разів обійшов цю вулицю.
Цією дорогою проїхало щонайменше 20 чи 30 машин.
Вони були припарковані на узбіччі. Ніхто нічого не бачив.
Я знаю, якби Тіффані пішла пішки, хтось би її побачив.
У неї зріст – 187 сантиметрів. Її складно не помітити.
Ми шукали по вулицях,
біля домівок того району,
бо знали, що вона далеко не піде,
тому що до смерті боїться темряви.
БУДЬ ЛАСКА, ПЕРЕДЗВОНИ. НАПИШИ, ЩО ВСЕ ГАРАЗД
МИ ВЖЕ РОЗУМ ВТРАЧАЄМО ВІЗЬМИ СЛУХАВКУ
ДЕ ТИ?
Усі дзвонили, писали, намагалися дізнатися, де вона.
ТІФФ, Я ЛЮБЛЮ ТЕБЕ
ТІФФАНІ, Я ТЕБЕ ДУЖЕ ЛЮБЛЮ, ПЕРЕДЗВОНИ
Стівен дзвонить, а вона не відповідає.
Тіфф, прошу тебе, повернися додому.
Я люблю тебе до смерті. Ти найдорожче, що в мене є.
Будь ласка, повернися додому.
Я ходив по вулиці
та раптом побачив на землі щось плоске.
Це був телефон Тіффані.
Телефон лежав приблизно у двох метрах від узбіччя біля мого дому.
Вона б ніколи його там не лишила.
Він був у неї в руках з ранку до ночі, сім днів на тиждень.
Вона з ним купалася.
Коли ми знайшли телефон, про що я тільки не думала.
Я знала, що щось сталося.
Ми шукали,
а потім Стівен згадав про камеру,
яку встановив у лісі.
На фото видно, що Тіфф вийшла з дому о 21:28.
Ми з Даяною вийшли о 21:29. Взяли Такера, собаку Тіффані.
Ми вийшли на вулицю, а її вже не було.
Тіффані була в чорній футболці,
світлих джинсових шортах.
На ній були балетки, які вона тільки купила,
волосся було зібране догори, а на голові біла спортивна пов'язка.
Йшла собі по дорозі, нічого незвичного.
Але судячи зі знімка,
єдине, що мені спадає на думку, – хтось її окликав.
І після цього вона зникла.
Мені подзвонили: «Тіффані зникла. Допоможеш з пошуком?»
Я сказав: «Авжеж».
Ми поїхали до моєї мами, бо вони думали, що вона там.
Вона живе недалеко, менше кілометра.
Її там не було.
Ми почали їздити по околицях.
Її ніде не було.
Щось мене смикнуло поїхати вздовж Помона-роуд.
Коли я їхав через залізничні колії...
ЗАЛІЗНИЧНІ КОЛІЇ
поруч із коліями є проїзна частина.
Дорога для службового транспорту.
Всюди прожектори.
ПОЛІЦІЯ
Офіцер поліції Галловея сказав, що когось збили. Можливо, жінку.
Але поліція міста не почала розслідування,
бо це сталося під юрисдикцією залізничної компанії «Нью-Джерсі Транзит».
Там був поліцейський залізниці.
Я спитав: «Ви не бачили високу дівчину?
Метр вісімдесят сім, спортивної статури?»
І він сказав: «Ні, але тут когось збив потяг».
Я сподівався, що це не Тіффані.
Але вони були майже впевнені, що це вона.
Транспортний офіцер запитав мене: «Ви зможете її впізнати?»
Я відповів: «Так, зможу».
Я дуже радий, що туди пішов саме я,
тому що я абсолютно впевнений,
що мій брат би цього не пережив.
Нікому не бажаю побачити те, що бачив я.
Мабуть, це було найжахливіше, що я бачив.
Врешті-решт, це потяг.
Тож я провів впізнання.
Вони сказали, зараз ми поїдемо до мого брата,
і я мушу сказати йому.
Було близько півтретьої ночі.
Пам'ятаю, як я вийшла з дому, а там мій зять стоїть і каже,
що дядько Мікі подзвонив, сказав нам чекати вдома.
І я пам'ятаю, що зять поблід, як крейда.
Ми стояли чекали,
і під'їхав поліцейський автомобіль.
Мій брат, Мікі, вийшов з машини транзитної поліції,
а Даян кричала: «Що сталося?»
Я розповів братові, що сталося.
Тіффані збив потяг.
Він сказав: «Я хочу туди».
А я йому: «Ні в якому разі. Цього краще не бачити».
І ми ридма заридали.
Ти ніби втратив життя.
Коли помирають діти, ти втрачаєш частину свого життя.
Боже, я так за нею сумую.
Моя крихітка.
Дуже сильно сумую.
Ми просто обіймалися і плакали. Ми не могли в це повірити.
Здавалося, що нічого жахливішого бути не може.
Не вірилося, що таке можливо.
Ми були в шоці.
В повному шоці. Як це, збив потяг?
Навіть у голові не вкладається.
13 ЛИПНЯ 2015 РОКУ НАСТУПНИЙ ДЕНЬ
Мікі сказав, що Тіффані збив потяг.
Ми не знали, що сталося.
ЖІНКУ ЗБИВ ПОТЯГ
ТІФФАНІ ВАЛЕНТІ, 18
А наступного ранку в газетах вже писали, що Тіффані вчинила самогубство.
СТОЯЛА НЕРУХОМО
Я була розчавлена.
Я не могла зрозуміти, як вони могли це вигадати.
ПОТЯГ ЗБИВ НА СМЕРТЬ
Моя дочка не була в депресії. Вона не самовбивця.
Тіффі була щаслива.
Вона планувала вступити до коледжу.
У неї були плани з сусідкою по кімнаті.
Планувала пограти в софтбол тієї середи.
Вона планувала наступного ранку поїхати до парку розваг з друзями.
Того вечора, коли я розмовляв з Тіффані на вечірці,
вона не проявляла жодних ознак стресу.
Вона підготувала собі шкільні речі.
Тіффані була готова зустрічати новий день.
Вона б ні в якому разі не вчинила самогубства.
ЗВІТ ТРАНЗИТНОЇ ПОЛІЦІЇ СМЕРТЬ ВІД УДАРУ ПОТЯГОМ
ТІФФАНІ І. ВАЛЕНТІ
У «Нью-Джерсі Транзит» доповіли, що моя донька стояла на коліях
та вчинила самогубство менш ніж за добу до того, як її збили.
ВЧИНИЛА САМОГУБСТВО
Люди, які знали Тіффані, просто не могли в це повірити.
ПРИЧИНА СМЕРТІ – САМОГУБСТВО
Ми почали копати, бо знали, що наша донька цього б не зробила.
Мене звати Пол Д'Амато.
Я працюю адвокатом уже 46 років.
ЮРИДИЧНА ФІРМА Д'АМАТО
Більшість моїх справ стосувалися захисту інтересів жертв.
Також були такі справи, як у випадку Тіффані,
від яких ти не можеш відмовитися.
Вперше я зустрівся зі Стівом і Даяною тут,
у цьому кабінеті.
Вони були дуже розбиті
та дуже засмучені.
Вони наполягали,
що їхня донька не могла накласти на себе руки.
Я не знав, чи зможу їм допомогти.
Думав, я зараз зберу всі папери з висновками офіцерів залізниці,
представлю звіти батькам, і з жалем на душі доведеться їм сказати:
«Ваша донька наклала на себе руки».
Але, отримавши звіти, сталося зовсім інше.
Тіффані Валенті було 18 років, вона жила зі своєю родиною
у заміському районі Нью-Джерсі на заході від Атлантік-Сіті.
МЕЙС-ЛЕНДІНГ АТЛАНТІК-СІТІ
І ось що ми знаємо про ніч, коли вона померла.
У неділю, 12 липня
поїзд «Нью-Джерсі Транзит» номер 4693
виїхав з Філадельфії о 21:50
і прямував на схід до Атлантік-Сіті.
На борту було близько 60 пасажирів і екіпаж.
Потяг проїхав під мостом на Тілтон-роуд у містечку Галловей
та прямував до перехрестя на Дженоа-авеню.
Потяг збив Тіффані об 11:12 на відмітці 45 милі.
Це дуже протяжна та темна ділянка колії.
За результатами огляду потягу
удар припав саме на нижню ліву частину потягу,
ближче до колії.
На зміні було два машиністи.
Старший машиніст та помічник машиніста.
Того вечора вони підписали протокол,
у якому доповіли, що Тіффані стрибнула перед потягом.
СТРИБНУЛА ПЕРЕД ПОТЯГОМ
Але є одна проблема.
Через шість днів, опинившись під присягою,
старший машиніст дав показання, які значно відрізнялася від тих,
що він дав детективу в ніч інциденту.
Ось його версія подій.
«Я розмовляв з кондуктором».
«Я її не бачив, бо стояв спиною».
Не беремо до уваги його показання,
та дивимося, що сказав помічник машиніста.
Спочатку його запитали:
«Коли ти помітив людину на колії?»
Що він відповів?
«Я побачив її вже тоді, коли вона була під потягом».
А ось його версія під присягою,
десять днів по тому.
«Я щось побачив приблизно за кілометр».
Потім він сказав, що бачив щось за півкілометра.
А потім, що побачив людину,
яка вистрибнула з лісу на колію.
Зрештою, помічник машиніста був єдиним свідком у цій справі.
Помічник машиніста, показаннями котрого були різні версії того,
що він бачив тієї ночі.
Донині
транспортний відділок поліції Нью-Джерсі
посилається на неточні, сплутані
та суперечливі заяви помічника машиніста.
Мене звуть Луїза Хаусман.
Двадцять років я працювала старшим слідчим
у відділі медичної експертизи округу Атлантик.
За ці 20 років я побувала, мабуть, на декількох тисячах виїздів.
Мене дуже непокоїли заяви,
котрі машиніст і його помічник дали під присягою.
Тому що, як з'ясовується, велике значення
віддали показанням, які вони давали на місці подій.
Показанням, які виявилися недостовірними.
Комплексний локомотивний пристрій безпеки вважається «чорним ящиком».
Він записує все, що відбувається з двигуном під час руху.
Швидкість поїзда,
коли спрацьовує аварійне гальмування,
коли лунає гудок,
показує, чи ввімкнені фари.
Він фіксує відстань, яку долає потяг,
коли все це відбувається.
Це дуже легко розшифровується.
У цьому немає нічого загадкового. Все дуже зрозуміло.
Згідно з записом пристрою безпеки,
з моменту, коли помічник машиніста увімкнув гудок, збив Тіффані
та застосував аварійне гальмування,
пройшло 4,1 секунди.
Швидкість потягу – 80 км/год.
Чи можна вірити тому, що він бачив,
як вона стрибнула перед потягом? Я не знаю.
Гадаю, помічник машиніста був у стані афекту, був у шоці.
Будь-хто був би в шоці на його місці.
Якщо ти зіб'єш когось на дорозі,
ти зможеш детально описати, що сталося?
Мабуть, ні.
У протоколі видно, наскільки нескладно він говорив.
ПРИБЛИЗНО
Він не впевнений у тому, що бачив.
Можливо, все, що він бачив,
коли поїзд збив її,
це як частини її тіла розлетілися в різні боки,
бо удар її розчленував.
Не думаю, що він бачив, як вона стрибнула перед потягом.
І вона могла вже лежати на колії мертвою.
Якщо одразу прозвати це самогубством,
а потім підробити факти, щоб це підтвердити, –
все інше стає просто здогадками.
Мене звати Джим Бренненстул.
Я вже 45 років працюю як поліцейським, так і детективом.
Пан Д'Амато запропонував взятися за цю справу.
В усіх звітах зіткнення фіксують трохи пізніше 11 ночі.
Якщо вірити звітові, ось, де це сталося.
Сорок п'ята миля.
Тут дуже темно.
Навіщо їй проходити таку відстань і стрибати перед потягом саме там?
Чому там?
Якщо вона так покінчила з життям, чому?
Навіщо йти так далеко? Чому робити це саме так?
МІСЦЕ ЗІТКНЕННЯ 4 КІЛОМЕТРА ВІД ДОМУ
Коли я побачила, де саме потяг збив її,
я дуже здивувалася.
Вона була за півтора кілометра від найближчого перехрестя,
у лісі.
Там дуже темно. Жодного ліхтаря.
У мене просто волосся дибки стало.
Я одразу сказала, тут щось не так.
Кожного дня, кожного тижня
я ламаю голову над питанням:
як саме померла Тіффані Валенті?
Я впевнений, що вона не вбивала себе.
Головним слідчим агентством у справі смерті Тіффані Валенті
була залізнична компанія.
«Нью-Джерсі Транзит» – одна з найбільших залізничних компаній Америки.
Вони мають поїзди приміського сполучення,
а також там працює значний поліцейський склад.
Я дуже поважаю поліцейських залізниці
та їхню роботу.
Проте більшість транзитних поліцейських можуть підтвердити,
що їх основна сфера діяльності це не розслідування вбивств,
і тим паче не розслідування загадкових смертей.
Перше, що слідчий має зробити,
навіть у разі підозри на інцидент ймовірного самогубства,
це спочатку визначити, чи не стала загибла жертвою вбивства.
Немає жодних ознак того, що це було зроблено.
До місця, де відбувся цей інцидент, не поставилися, як до місця злочину.
По всьому периметру топталися люди,
ніхто не очепив ділянку належним чином.
З самого початку було враження, що це чудовий приклад
поривання викривити причину її смерті перед судом.
Ось її свідоцтво про смерть.
Тіффані Валенті померла незадовго до опівночі, 12 липня.
А 17 липня цей документ вже постановив,
що причиною смерті було самогубство.
Не можна робити висновки на основі такого короткого розслідування.
Так не має бути.
ЗБИВ ПОТЯГ
Суїцид – цього достатньо, щоб закрити справу.
Цього достатньо для прокуратури.
Цього достатньо для судмедексперта,
І цього достатньо для транзитної компанії.
Для них це просто самогубство, ще одна цифра у статистиці.
Проте цього недостатньо родині, бо це їх дитина,
та вони хочуть знати, що з нею сталося.
Вони мали провести повноцінне розслідування.
Є певні правила та процедури, затвердженні штатом,
яких вони мали дотримуватися, але цього ніхто не зробив.
Ніхто не провів повноцінного розтину.
Ніхто не перевірив на ймовірне зґвалтування.
ДНК ніхто не перевірив.
Аналіз органів ніхто не провів.
Чому?
ТОКСИКОЛОГІЧНИЙ ЗВІТ
Треба надати увагу токсикологічному звітові.
Ані алкоголю, ані наркотиків у крові Тіффані Валенті виявлено не було.
Абсолютно чистий токсикологічний звіт.
Коли токсикологічний звіт показав,
що в крові Тіффані не було наркотиків чи алкоголю,
причину смерті слід було змінити на «не визначено».
Не можна визнати суїцид причиною смерті, не переконавшись у цьому.
Треба бути абсолютно впевненим,
що це було самогубство.
ТІФФАНІ ВАЛЕНТІ
Протягом кількох днів після смерті Тіффані
її останки було кремовано.
Тому ми не можемо ексгумувати тіло
та провести належне розслідування.
Крім того, детектив пише у звіті,
що на місці інциденту не знайшли взуття.
На ній не було її взуття.
Це підозріло, як на мене.
Коли вона пішла, на ній була біла пов'язка,
майже білі джинсові шорти,
чорна футболка та балетки.
Коли її знайшли, на ній були лише спортивна майка і чорна білизна.
А де її шорти? Де її футболка?
ОДЯГ І ОСОБИСТІ РЕЧІ: ВІДСУТНІ
Хіба це не одне з питань, яке має зацікавити судмедексперта?
Звіт судмедексперта був таким коротким, таким скупим.
Я не бачила доказів того, що вони зверталися до лікаря Тіффані
або до її вчителів.
Ніхто не поцікавився у мене і не поставив жодних запитань.
Ніхто не розмовляв з батьками або ще з кимось.
Якщо людину збив потяг, одразу ясно, що це самогубство?
Що за маячня?
У неї не було ніяких медичних проблем.
Жодних зловживань алкоголем або наркотиками.
Активна спортсменка,
котру просто обожнювала вся родина.
У телефонних повідомленнях, які я переглянула,
я не побачила нічого незвичайного.
Вона розійшлася зі своєю дівчиною, але це було полюбовно.
У Тіффані була дівчина з Філадельфії.
Саме в п'ятницю перед її смертю вони розійшлися.
Але рішення було взаємним.
У телефонних записах не було ніякої ворожості.
ДЯКУЮ ЗА ТЕПЛО І ЛЮБОВ
Насправді Тіффані почала нові стосунки з іншою дівчиною,
судячи з телефонних записів.
Перед смертю вона навіть написала у телефоні, що задоволена своїм життям.
То навіщо вона це зробила?
Чи був у неї привід піти на самогубство?
Що могло стати причиною?
Це сталося вночі, і я приїхав рано вранці наступного дня.
Я не хотів, щоб мій брат, Стівен, або його дружина, Даян,
пройшлися тією колією і побачили те, що бачив я.
Шматки, які там лишилися.
Ми з батьком шукали речі, які не знайшли копи.
Ми шукали її кросівки,
її пов'язку,
її сережки, прикраси, шорти.
Не знаю, як я наважився на це,
але я зібрав шматки її черепа з волоссям,
частину щелепи з зубами та різні частини її кісток.
Ми знайшли один з її браслетів, який був на ній, і віддали його Даяні.
Вона береже його донині.
Збирати її шматочки з колії –
найстрашніше, що мені доводилося робити.
Ідучи до колії, я побачив на землі скривавлені гумові рукавички.
Місце злочину вже забруднено.
Місцевість навіть не очепили.
Поліцейських залізниці навіть не вчать такому.
Вони погано почистили колії.
Скільки б ми не шукали,
але взуття так і не знайшли.
Ми так і не знайшли її пов'язку.
Ми не знайшли її одягу.
Де одяг, який був на ній того вечора?
3 СЕРПНЯ 2015 РОКУ ТРИ ТИЖНІ ПІСЛЯ СМЕРТІ ТІФФАНІ
Я все ходжу вздовж Тілтон-роуд,
хоч вже й обійшла її мільйон разів.
МІСЦЕ ЗІТКНЕННЯ ДІМ РОДИНИ ВАЛЕНТІ
Цілими тижнями ми ходили й шукали хоч якусь деталь,
бо шорти моєї дочки так і не знайшли.
Пов'язку й взуття також не знайшли.
І якось я йшла тут,
дійшла сюди і дивлюсь,
а тут чобітки моєї доньки.
ФОТОДОКАЗИ
І коли я їх побачила, я впала додолу.
Впавши на землю, десь за два метри
я побачила білу пов'язку Тіффані.
Мене немов блискавкою вдарило.
Я ніколи не забуду той день. Я пам'ятаю це, як учора.
Нам подзвонила моя тітка Даян.
ВЗУТТЯ ТА ПОВ'ЯЗКА
Сказала, що знайшла взуття і пов'язку Тіффані.
Знайшла їх майже за три кілометра
від місця зіткнення.
Я побіг туди, а вона просто ридми ридає.
Моя дружина була в істериці. Я не міг розібрати ані слова.
Її взуття й речі були десь у цьому місці.
Вони були поруч, десь півметра один від одного.
Вони стояли так,
неначе хтось поцупив її з власних чобіт.
Так мені здалося.
Але інші вирішили, що, може, їх там хтось залишив.
Ми викликали транзитну поліцію.
Вони сфотографували її взуття та поклали в пакет для речдоказів.
Вони забрали речі, та більше їх ніхто не бачив.
Жодних новин чи пояснень.
Вони мали всі ці речдокази,
але ніхто не провів жодних аналізів
на предмет сторонньої ДНК.
Через п'ять років після вбивства їхньої доньки
сім'ям довелося заплатити, щоб перевірити ці предмети на ДНК.
Але ланцюг володіння цими предметами було порушено,
тож тест не приніс жодної користі.
Після того, як ми знайшли її взуття,
нас зібралося 15 чоловік,
і ми облазили ці ліси
аж до залізничних колій, де її збили,
шукаючи все, що допоможе довести, що вона себе не вбивала.
Єдине, чого ми так і не знайшли –
це шорти моєї доньки.
Досі їх ніхто так і не знайшов.
Я зацікавився: «Як взуття опинилося там?»
Цілком можливо, що Тіффані стала жертвою зловмисників.
Хтось з цих зловмисників
забрав її речі та викинув їх, тікаючи з місця злочину.
Є й інша теорія, що Тіффані зняла взуття та пов'язку там,
де Даян їх знайшла, і пішла босоніж до залізної дороги.
Як на мене, це нелогічно.
Навіщо їй було йти від дому до дороги, де знайшли її взуття,
знімати і залишати взуття в лісі,
а потім йти туди, де стався інцидент?
МІСЦЕ ЗІТКНЕННЯ
Навіщо було роззуватися?
Ви помітили, як довго ми вже їдемо вздовж цієї колії?
Сидячи позаду, ви відчуваєте це?
-Дорожнє покриття? -Так.
Як тут можна йти босоніж?
Навколо залізничного полотна
лише камені з гострими краями.
Якщо подивитися на фотографії ніг Тіффані,
особливо на знімок правої стопи,
ми не побачимо жодних рубців,
які б ми точно побачили,
якби людина йшла босими ногами
через каміння та скло вздовж залізничної колії.
Якби вона ходила по самій колії, вона б точно загнала собі купу заноз.
Пройти декілька кілометрів і мати повністю чисті ноги –
це доказ того, що вона там не ходила.
Я ходив вздовж тієї колії після інциденту,
і якщо мені було важко ходити там у робочих чоботях,
то я впевнений, що вона там точно не ходила.
Якщо хтось, особливо дівчина метр вісімдесят сім,
ходить по узбіччю,
хтось мав би її помітити,
бо у цій місцевості рідко хто ходить узбіччями.
Якщо подивитися на фото з камер,
які Стів розташував за будинком,
можна побачити фари автомобіля,
який їде у той самий час, як Тіффані йде по дорозі.
Гадаю, вона сіла в авто.
Підозрюю, що добровільно.
Гадаю, вона сіла в машину до когось,
кого знала і кому довіряла.
Коли вона сіла в машину, хтось вихопив у неї телефон.
Думаю, що цей телефон
викинули з машини,
коли вони вдарили по газах.
Думаю, коли вони забрали її телефон, Тіффані зрозуміла: вона в біді.
У кожного свій сценарій того, що сталося з моєю донькою.
Я подумала, може, вони намагалися її зґвалтувати,
і вона тікала від них аж до тих пір,
доки вже не було сил бігти.
Я всім серцем вірю, що вона трималася за це деревце,
намагаючись врятувати своє життя.
Намагаючись не дати їм схопити її.
МІСЦЕ ЗІТКНЕННЯ
За моєю спиною ті самі колії.
Тут обірвалося життя Тіффані.
Це дуже безлюдна та моторошна місцевість.
Тут ніхто нікого не почує.
З одного боку – шумлять поїзди,
а з другого боку шумить траса.
ШВИДКІСНА ТРАСА
Кращого місця для вбивства і не придумаєш.
Безлюддя – роби що хочеш.
Це пустир. Ніхто не почує крику.
Ніхто нічого не почує.
Відмінне місце для вбивства.
Якщо поглянути на фото,
зроблені поліцейськими залізниці,
а також судмедекспертами штату Нью-Джерсі,
можна побачити,
що на тому місці, де було зіткнення потягу з тілом Тіффані,
є щось схоже на велику калюжу крові.
Це може вказувати на те, що тіло могло лежати там
і стікати кров'ю аж до моменту зіткнення.
НА МІСЦІ ЗІТКНЕННЯ ПРИСУТНЯ ТЕМНА РІДИНА
Вони нічого не перевіряли.
Сказали, що і без додаткового аналізу
є достатньо причин вважати це самогубством.
Тому так і не було з'ясовано, чи кров на колії належала Тіффані.
Судмедексперт у цьому звіті постановив,
що руки та ноги Тіффані
були відрізані від тулуба.
Використовується саме слово «відрізані».
Не відірвані, а саме відрізані.
І це говорить про те,
що цілком можна припустити,
що їй завдали шкоди до того, як тіло поклали на колії.
Руки поклали на одну колію,
а ноги – на іншу.
Її ноги були цілі, руки цілі.
Що це значить?
Вона не стояла на колії, коли її збив потяг.
Вона лежала там.
Їх відрізало.
Думаю, хтось поклав її на колії,
і вона стікала кров'ю.
Враховуючи місцевість, її точно вбили і поклали на колії.
Я в цьому впевнений.
Її поклали на ті колії. Так вони її позбулися.
І комусь це виходить з рук.
Комусь це виходить з рук.
Мене звати Чак Аткінсон. Я приватний детектив.
Я працював у поліції штату Нью-Джерсі 26 років. У якості детектива – 17 років.
Я працюю на Пола Д'Амато з початку 2008 року.
ВИНАГОРОДА $20,000 ЗА ПРАВДУ ПРО СМЕРТЬ ТІФФАНІ ВАЛЕНТІ
Пол і родина вирішили відкрити гарячу лінію,
сподіваючись отримати анонімну підказку.
І одного дня
нам подзвонив робітник магазину,
який чув, як троє його підлеглих
обговорювали справу Тіффані.
Я добре пам'ятаю той день.
Мій помічник сказав, що є чоловік,
який має інформацію з приводу смерті Тіффані.
7 ЛИСТОПАДА 8:41 РАНКУ
Сержант Розелл скоро прийде. Можемо починати.
Цього чоловіка допитали під присягою.
Детально допитали.
Я читав про це в газеті.
Я чув про це. Хлопці говорили про це на роботі.
Він розповів детективу те,
що почув на роботі.
Цю інформацію я отримав від хлопців, що працюють на мене.
Вони казали, що насправді це було вбивством.
Проте три суб'єкти, чию розмову він чув, причетними до вбивства не були.
Вони просто розповідали те, що чули.
Один з піддослідних був на вечірці дядька, де Тіффані була того вечора,
і він бачив Тіффані на вечірці.
У розмові він згадував про сварку.
Вони довго сварилися, і Тіффані пішла.
Вони сказали, що хтось підвіз її на авто.
Хтось, хто знав Тіффані.
У тому авто були чоловік і дві жінки.
Вони відвезли її до тих колій,
роздягнули та принижували, погрожуючи зброєю.
-Кажу так, як мені розповіли. -Розумію.
-Що мені сказали, те я кажу вам. -Гаразд.
Прокурор допитав трьох чоловіків,
чию розмову почув робітник магазину.
Ти щось чув про те, що це, можливо, було вбивством?
Наприклад, як це сталося, чому так сталося?
Ні. Не знаю.
Ти чув ще якість плітки?
-Я нічого не чув. -Нічого?
Ні.
Ходять чутки, що ти багато знав про те, що сталося.
Якщо чесно, це якась нісенітниця.
Усі троє заперечували, що колись казали щось з того,
що чув той працівник магазину.
Ти щось чув про це після тієї ночі?
Ні, я просто...
Лише чув, що це самогубство.
Тож ніхто не казав,
що, можливо, це не було самогубством?
Ні.
На допиті однієї зі знайомих Тіффані
йдеться про те, що Тіффані була в депресії.
Не думаю, що вона була дуже щасливою.
Тобто...
По ній не скажеш, але ті, хто добре знав її, бачили це.
-Тому що... -Звісно.
Вона завжди була така щаслива,
але якщо ти справді її знаєш,
вона була, не знаю...
Думаю, їй завжди здавалося, що її не приймають, не розуміють.
Окрім спостережень, що вона нещаслива,
вона казала тобі що-небудь?
Наприклад, що думає про те, щоб скривдити себе?
Ні.
ДРУЗІ ТІФФАНІ, «НЬЮ-ДЖЕРСІ ТРАНЗИТ»
ТА ПРОКУРАТУРА МІСТА АТЛАНТІК
ВІДМОВИЛИСЯ ДАТИ ІНТЕРВ'Ю.
У 2018 РОЦІ НОВИЙ СУДМЕДЕКСПЕРТ ШТАТУ НЬЮ-ДЖЕРСІ
ПЕРЕГЛЯНУВ СПРАВУ ТІФФАНІ ТА СПРОСТУВАВ ВИСНОВКИ ПРО САМОГУБСТВО.
Як Тіффані дісталася з дому
до місця зіткнення з потягом?
Вона йшла пішки?
Хтось її забрав і відвіз?
Чи була її смерть випадковістю?
Або ділом рук зловмисників?
У цю саму хвилину десь є люди,
які знають, що саме тоді сталося.
Я благаю їх зв'язатися з родиною
та допомогти їй.
СВІТЛА ПАМ'ЯТЬ ТІФФАНІ ВАЛЕНТІ
До вступу доньки до коледжу, я пообіцяв їй волейбольний майданчик.
Після смерті Тіффані я сказав:
«Я обіцяв». Тож я його збудував.
Тіффані не терпілося піти до коледжу та грати у волейбол.
Але хтось забрав це у неї, і це несправедливо.
Ми хочемо справедливості.
МИ ДУЖЕ СИЛЬНО ЛЮБИМО ТЕБЕ, ТІФФАНІ
Чи важко з цим жити?
Авжеж. Прокидатися щодня – це робота.
Щодня лягати спати.
Але я мушу це робити, доки не дізнаюся, хто це зробив.
У цій шафі зібрані прекрасні спогади про Тіффані.
Друзі та родичі приносили все це,
щоб вшанувати світлу пам'ять Тіффані.
Тут браслет Тіффані.
Він був на ній в ту ніч, коли вона померла.
Тож я довго його носила.
В цій дерев'яній урні зберігається прах Тіффані.
Скринька для молитви. Я молюся щоночі.
Я поклала сюди молитву.
«З вірою у справедливість для Тіффані
та надією, що люди, які вчинили це з нею, покаються».
Люблю тебе, Тіффані.
ЯКЩО ВИ ВОЛОДІЄТЕ ІНФОРМАЦІЄЮ ПО ЦІЙ СПРАВІ,
ЗВЕРНІТЬСЯ ДО ОФІСУ ПОЛА Д'АМАТО ЗА НОМЕРОМ НА ЕКРАНІ,
АБО ЗАЛИШТЕ ПІДКАЗКУ НА САЙТІ UNSOLVED.COM
Переклад субтитрів: Ярослав Юденко