NETFLIXOVA DOKUMENTARNA SERIJA
Stalno nas pitaju vjerujemo li u Bigfoota.
Vjerujemo li u NLO-e?
Ili u vračanje plemena Navajo?
Ne volimo koristiti izraz „vjerovati”
jer je vjerovanje čin vjere
neutemeljen na dokazima.
Današnja znanost možda će to smatrati nemogućim i izmišljenim.
Ali to se događalo i često je neobjašnjivo.
Ljudi su skeptični prema našem radu.
Jasno, to i očekujemo.
Mogu im reći samo da nisu bili ondje.
Nisu vidjeli što sam ja vidio.
DVOJICA RENDŽERA NACIJE NAVAJO DOBILA SU 2000. GODINE ZADATAK
ISTRAŽITI PRIJAVE PARANORMALNIH AKTIVNOSTI U REZERVATU.
PRIČE KOJE SLIJEDE SADRŽANE SU U NJIHOVIM PREDMETNIM SPISIMA.
Ima nešto čarobno u rezervatu plemena Navajo.
Rezervat se prostire na 70 000 km2.
To je veličina Zapadne Virdžinije.
Stajao sam na mjestima gdje vjerojatno nitko drugi nije stajao.
Teško je to zamisliti.
UMIROVLJENI NAVAJO RENDŽER
Prostranstvo tih zabačenih krajeva kao da je beskonačno.
U rezervatu plemena Navajo,
policija plemena Navajo brine se za javnu sigurnost naših zajednica.
Navajo rendžeri provode zakon i pružaju zaštitu
nad svim prirodnim resursima Nacije Navajo,
po uzoru na rendžere Službe za nacionalne parkove.
Navajo rendžeri osnovani su 1957. godine.
UMIROVLJENI NAVAJO RENDŽER
Posao Navajo rendžera
uključuje evakuacije područja zahvaćenih šumskim požarima,
traganje i spašavanje,
spuštanje užetom s litice usred noći u potrazi za nekim tko je zapeo dolje.
Kad sam poželio postati Navajo rendžer,
bio je to izuzetno ekskluzivan klub.
Imali su određeni gard
i želio sam postati dijelom toga.
Stana sam upoznao oko 1989. godine
i otad smo sve češće radili zajedno.
Bili smo zapovjednici specijalne postrojbe za operacije u divljini.
Upoznali smo se u dušu.
Postali smo braća.
Zapovjednik rendžera 2000. godine sve nas je pozvao na sastanak
povodom prigovora na rad resora
jer nismo istražili slučaj Bigfoota.
Trenutačno u Sjedinjenim Državama ne postoji mehanizam
za istraživanje takvih paranormalnih slučajeva.
Ne postoji u sustavu, stoga ih se ignorira.
Međutim, postoje ljudi
koji su prestravljeni
onim što im se dogodilo.
Zapovjednik je rekao:
„Odsad ćemo istraživati i ovakve slučajeve.”
Okrenuo se prema meni i Stanu:
„A vas dvojica dobivat ćete najveće slučajeve.”
Bilo je Navajo rendžera
koji nisu htjeli ni prići takvim slučajevima
jer je u kulturi plemena Navajo
tabu baviti se time ili razgovarati o tome.
Odabrao je Jona i mene jer smo odrasli u oba svijeta.
Rođen je i odrastao u Oklahomi.
Ja sam rođen i odrastao u Los Angelesu.
Porijeklom pripadamo narodu Navajo,
no kad je u pitanju bavljenje takvim stvarima,
ne držimo se tradicionalnih vjerovanja kakva njeguje velik dio naroda Navajo.
Prva mi je pomisao bila
„Ajme! Mi ćemo biti Dosje X.”
NACIJA NAVAJO
Jedan od naših prvih slučajeva
bio je uz rijeku San Juan,
gdje je više od 30 ljudi prijavilo da su vidjeli Bigfoota,
što je neobično.
Ovdje je počela istraga.
Što se dogodilo jutros?
Vozeći onom autocestom mislila sam da netko stopira.
Kad sam se približila, vidjela sam da to nije čovjek.
Bilo je vrlo visoko, s dlakom...
Kao da je bilo prekriveno dlakom jer nisam razaznala strukturu lica.
Razgovarali smo sa svjedocima
i neki od njih bili su prestravljeni,
nije im bilo jasno što se zbilo.
Vidjeli su nešto posve neuobičajeno i htjeli su odgovore.
Jedan moj unuk vidio je to ovdje.
Nekakvo... Ne znam. Veliko, visoko...
Ne želim sama dolaziti ovamo.
Imali smo druge slične prijave.
PRIJAVA SVJEDOKINJE BIGFOOTA
Prijavljivali su da je Bigfoot prekoračio ogradu tora,
uzimao ovce,
a onda izašao i otišao s njima.
Imali smo ubijene ovce
doslovce s komadima vune strgnutim s leđa.
Kao da ste je zgrabili za vrat i strgnuli kožu s nje.
Isuse Kriste!
Nema šanse.
Ostaviti ovakav trag...
- Velika šaka. - Da.
Razgovarajući s ljudima duž rijeke
stekli smo dojam da se te pojave događaju već neko vrijeme.
Bigfoot je često opisan kao mnogo viši od čovjeka...
UMJETNICA, NAROD NAVAJO
...preko dva, dva i pol metra.
Vrlo mišićav.
Široka ramena.
Kao odvaljen od stijene.
S očnjacima.
Smrdi kao mokri pas.
To je golema, dlakava zvijer.
Tad sam čuo za Brendu Harris.
Živjela je uz rijeku San Juan.
Ovdje smo živjeli.
To je bila naša kamperica.
I ovdje smo imali nekoliko susreta.
To je bilo ljeti, svi su prozori bili otvoreni.
Suprug je taman u 22.30 otišao na posao, radio je noćnu.
Oko 30 minuta poslije,
čula sam teške korake kako se penju na trijem.
I najednom se kvaka počela okretati.
Otključala sam.
Kad je kliknulo,
odmah je pustilo kvaku.
Jako sam se bojala.
Otvorila sam vrata
i pred sobom ugledala toga stvora.
Pomislila sam...
„Nije valjda ono što mislim.
Golemo je.”
Bilo je crno, visoko i prekriveno dlakom.
Nije bilo mišićavo, već nekako otrcano.
Nisam mogla vjerovati očima.
Pobjeglo je s trijema i trčalo prema zapadu.
Nakon 15 do 20 minuta stvor se vratio.
Opet je počeo okretati kvaku.
Pobjegao je čim sam upalila svjetlo.
To se ponavljalo čitavu noć.
Kad je napokon svanulo
odlučila sam prošetati oko kuće.
Ovdje je bio stražnji dio spavaće sobe moje kćeri
a ovdje smo našli otisak stopala.
Dug 46 cm i širok 10 cm.
Stvor je mogao razvaliti vrata, ali nije.
Zašto je želio ući u kuću? Ni danas mi to nije jasno.
Brenda živi na području
gdje je gotovo 30 ljudi prijavilo slične događaje.
S ekipom od šestero ljudi otišli smo duž rijeke San Juan.
Otkrili smo tragove stopala.
Imali smo otisak od pola metra s vidljivim prstima.
Imalo je korak od metar i pol.
Za mene korak od metar i pol je špaga.
Tragovi su vodili do bodljikave žice koju je prekoračilo.
U bodljikavoj žici ostao je čuperak dlake,
koji smo prikupili u sklopu istrage.
Nekoliko spojenih dlaka.
Dlake su bile kratke, ali su imale korijenje,
što je potrebno za DNK analizu.
DNK analiza otkrila bi
kojoj vrsti ili porodici pripada,
no u izvješću je pisalo samo „nepoznati mesožder”.
Ne postoji referentna vrijednost u bazi DNK,
a ta baza sadrži DNK životinja iz cijeloga svijeta.
Nema objašnjenja za to.
Kad sam se počela zanimati za ovo,
odlučila sam postaviti kameru.
Jedne večeri postavili smo kameru iza kuće.
Snimili smo nešto što meni izgleda kao mladi Bigfoot,
vjerojatno ovoliko visok.
To je crna figura.
Ne znam je li puzalo do bazena,
ali meni izgleda kao da se uspravlja,
ustaje, zauzima stav za trčanje i bježi prema zapadu.
Snimila sam i glasanje.
SNIMKA BRENDE HARRIS
Čula sam da su razni ljudi na tom području
imali iskustva s dolascima toga Bigfoota.
Ovdje je bio tor s konjima.
Imali smo žičanu ogradu
visoku vjerojatno dovde.
STANOVNICI NACIJE NAVAJO
A gore je bio čvrsti krov.
U onom kutu ploče su bile rastrgane.
Tor je bio okružen ovakvim limom.
Mi ga ne možemo rastrgati.
Bio je poderan poput papira.
Čak je i ove poderao i potrgao.
Ovo je izdržljivi čelik.
Brenda je došla
i postavila kamere oko tora za konje.
Jedna sjena pada na zid tora,
visoka figura koja stoji.
Nismo znali što je to i to nas je jako uplašilo.
Želim da ljudi budu svjesni što je ondje i paze se
jer ne znamo za što su sve ta stvorenja sposobna.
Tijekom jedne istrage kilometrima smo pratili trag Bigfoota.
Otisci su najednom stali,
gotovo kao da je lansiran u nebo.
Mnogi vjeruju da Bigfoot ima neke duhovne moći,
do mjere gdje može samo nestati.
Reći će: „Vidio sam Bigfoota, pratio sam ga pogledom,
i najednom je samo nestao.”
Kad smo počeli dobivati prijave o Bigfootu,
kad su postajale učestalije,
razmjerno je rastao i broj viđen NLO-a.
Slučaj NLO-a.
Ovo je područje uz autocestu 4
Na mjestu gdje stojim
neidentificirani objekt navodno je obasjavao tlo.
DVIJE JEZIVE PRIČE O NLO-IMA
Slutimo da je pojava NLO-ova...
PLAVA I CRVENA SVJETLA
Da dolaze redovito.
NLO OTEO ČOVJEKA?
Većina ljudi iz naroda Navajo kaže da je to uobičajeno.
OBJEKT LEBDIO NAD TLOM
Ovdje smo vidjeli svjetlo.
Bijelo svjetlo.
Sjalo je iz nečega.
Kad ste prvi put ugledale ravan snop svjetlosti,
skroz preko, to je bilo s ove strane brda?
Bila je veoma dugačko. Otprilike ovako.
Trajalo je sve zajedno možda deset sekundi.
Imam još jednu prijavu nedaleko odavde, u četvrtak.
Dakle, bili su negdje tu.
Sad mislim da je to nekako povezano.
Kad govorimo o paranormalnom,
ljudi obično spominju fenomen kugle.
Kugle se javljaju raznih oblika, veličina
boja i ponašanja.
Djeluju brzinama i kutovima
koje ne možemo rekreirati ni u snu.
NACIJA NAVAJO
Imali smo slučaj mlade žene koja je radila u Flagstaffu,
stoga je svake večeri vozila kući u rezervat.
Želim ostati anonimna jer vas mnogi proglase ludom
ili ne vjeruju u vaše iskustvo.
SVJEDOKINJA „KUGLE”
Rođena sam i odrasla u rezervatu naroda Navajo.
Bilo je toliko slučajeva
neobičnih svjetala na nebu
da je to bilo opće poznato u zajednici.
Vozila sam kući s posla,
bilo je oko 1.30 ujutro.
Nema kuća, nema svjetala,
nema drugih vozila na cesti.
Otvorena pustinja.
Primijetila sam crveno svjetlo preda mnom.
Pratilo me minutu ili dvije.
Nije ispuštalo nikakav zvuk.
Došla sam do oštrog zavoja,
pa sam morala maknuti pogled s crvene kugle.
Pogledala sam ulijevo
i ugledala veliku kuglu, sada žarke bijele svjetlosti.
Više nije bilo crveno.
Bojala sam se jer mi je bilo vrlo blizu.
Nisam znala što da radim.
Što god to bilo,
dovoljno je inteligentno da me slijedi.
Bilo je čudno.
Ostalo je uz mene još pola kilometra,
a onda je odjurilo naprijed.
Na manje od 150 metara od mene
zaustavilo se u mjestu
i onda odjurilo ravno prema nebu.
Zatim je prošlo po nebu poput zvijezde padalice.
Bilo je izuzetno strašno.
Nisam htjela da se ponovi.
Ujutro, kad sam se probudila,
imala sam najgoru migrenu u životu.
Dotad nikad nisam doživjela migrenu.
Javila mi se jer živimo u istoj zajednici
i jer je znala da se bavim takvim slučajevima.
Vidio sam da ju je prilično uzdrmalo.
Obišli smo njezino vozilo s kompasom,
tražeći magnetske anomalije.
Otkrili smo dva područja intenzivne magnetske privlačnosti.
Jedno je bilo na B stupu vozačevih vrata,
a drugo ispred suputničkih vrata.
Kad biste provukli nit kroz obje točke,
prolazila bi ravno kroz vozača.
Dok je ta stvar letjela uz vozilo,
smatramo da je skenirala ili radila nešto vozilu
što je prošlo kroz nju i ostavilo fizičke posljedice.
Ljudi koji su imali neposredno iskustvo s nadnaravnim,
odnosno paranormalnim fenomenima, nikad to neće zaboraviti.
Istražili smo mnoštvo svjedočanstava o NLO-ima,
no jedan od zanimljivijih slučajeva
dogodio se čovjeku koji nije Navajo, a koji živi u rezervatu, kod Greasewooda.
NACIJA NAVAJO
Proveo sam oko deset godina u rezervatu naroda Navajo.
BIVŠI STANOVNIK NACIJE NAVAJO
Podučavao sam engleski kao drugi jezik.
Živio sam u donjem Greasewoodu oko godinu dana.
Satan's Butte vidio se u daljini, gledao sam ga svaki dan.
To je ravna gora.
Ogoljena je, nema stabala.
Svake večeri izlazio bih nahraniti konje, naravno.
Jedne večeri u sumrak, taman dok je Sunce zalazilo,
pozornost mi je privuklo neobično svjetlo na nebu.
Nisam mogao shvatiti što je to.
Nekoliko noći poslije
vidim čudno svjetlo kako lebdi iznad Satan's Buttea,
blizu mjesta gdje je lebdjelo koju noć prije.
Došlo je odavde i onda skrenulo dolje.
- S ove strane? Zdesna? - S ove strane, da.
Ima crvena svjetla.
Ne znam idu li straga, ali... Idu ovako.
Vidljivo se smanjuju.
Vidio sam veliki brod.
A iz njega su izlazili
nekakvi svjetleći krakovi.
Izgledaju poput suza dok se spuštaju na Zemlju.
Svjetlo je dolazilo iz unutrašnjosti broda.
Krakovi... Ne znam jesu li to bili mali brodovi,
ali oni su sjajili.
Tjedan dana poslije.
Opet ga vidim.
Pomislio sam koliko bi bilo fora da ga uspijem fotografirati.
Definitivno se nešto vidi na fotografijama koje smo vidjeli.
Između onoga što nam je dao i svjedočanstva o onom što je vidio,
sa stajališta istražitelja to je značajna količina dokaza.
Nijedan Navajo kojem sam rekao nije bio iznenađen.
Svi su bili kao: „Ah, da.”
Nisam vjerovao u izvanzemaljce i NLO-e.
Bio sam vrlo skeptičan,
ali narod Navajo naučio me
da postoje stvari koje ne razumijemo.
Kad je riječ o paranormalnom ili nadnaravnom,
taj je element već dio kulture naroda Navajo.
Narod Navajo ima pregršt priča
o paranormalnim aktivnostima koje se prenose s koljena na koljeno.
Ako pogledate piktograme i petroglife
na zidovima kanjona Red Rock,
vidjet ćete prikaze stare tisućama godina.
Vidjet ćete i prikaze NLO-a.
Jesu li to spominjani „zvjezdani ljudi”,
izvanzemaljska bića?
Puno se toga događa,
ali se ni o čemu ne razgovara
jer postoji snažna stigma.
Starije generacije još se drže nauka
o tabuima o kojima se ne govori.
Budući da mlađi naraštaji ne uče o tradiciji u tolikoj mjeri,
otvoreniji su za takva iskustva i dijeljenje informacija.
Jedan od najstrašnijih slučajeva
koji smo istraživali
uključuje predmet legendi naroda Navajo, animorfa.
Većina iz naroda Navajo čula je za pojam „animorf”.
To je biće koje može mijenjati lik
iz ljudskoga u životinjski
Mogu se pretvoriti u kojota, vuka,
bilo što čije se kože dočepaju.
Ljudi su mi govorili da su ih vidjeli uz cestu
dok su bili u ljudskom obliku,
obojene u bijelo.
Kad kad biste umočili spužvu u bijelu boju
i onda je razmazali po cijelom tijelu.
Boja puca,
čak je i dugačka kosa obojena.
Kažu da mogu trčati brzo kao što auto može voziti.
Ti su stvorovi opasni...
i zastrašujući.
Znam da animorfi postoje
jer sam ih i sam sreo.
NACIJA NAVAJO
Prije nego što sam počeo raditi u policiji,
stigao sam u rezervat naroda Navajo.
SIJEČANJ 1986.
U to sam vrijeme živio blizu Fort Defiancea.
Posudio sam auto starije sestre i otišao u kino.
Na ovoj je dionici
nešto trčalo paralelno s mojim vozilom
s druge strane ove ograde iza nas.
Preskočilo je ogradu
i došlo na metar od suputničke strane automobila.
Držalo je korak sa mnom pri velikoj brzini,
barem 90 km/h.
Što sam više ubrzavao, to mi se više približavalo.
Bilo je građeno poput hrta,
ali je bilo potpuno bijelo.
Leđa su mu sezala barem do vrata.
Imalo je pseću glavu i usta puna zubi.
I imalo je dugu njušku.
Gledao sam to u oči
a njegove oči bile su...
Same su svijetlile.
Žarko narančaste.
Kao da je gledalo ravno kroz mene.
Stisnuo sam gas.
Uletio sam na prilaz, iskočio iz auta i otrčao unutra.
Otac je još bio budan. Objasnio sam mu što sam vidio
i tad mi je rekao:
„To je animorf.”
Vidio sam ga vlastitim očima i uvjerio se da nije izmišljotina,
plod mašte ili legendi.
Bilo je to stvarno četveronožno stvorenje.
Tad sam shvatio da su te stvari itekako stvarne.
Teta je tražila pomoć od liječnika.
Liječnik je rekao
da je to što sam vidio pored auta
na neki način povezano
s nekim tko želi nauditi našoj obitelji.
Ljudi mijenjaju oblik samo kad žele nauditi drugima.
Definitivno žele nauditi drugima.
Iz moje 31 godine iskustva,
mogu vam jamčiti da je to stvarno
i da su ta bića smrtonosna.
Za karijere, nikad nisam osjećao da trebam zaštitu.
Ali kad smo krenuli s istragama paranormalnoga,
to se odjednom promijenilo.
Ovo je vrh strijele.
Izrađen je od crnog opsidijana.
U Navajo kulturi, opsidijan vas može čuvati.
Ako osjetite negativnu energiju
ili energiju koja vam izaziva nelagodu,
postoje rješenja za to.
Negativna energija može se vezati za nas i nakupljati se.
Rastjerujem je paljenjem cedrovine ili kadulje.
Taj dim uklanja svu prisutnu negativnu energiju.
Kroz godine, to me štitilo i vodilo u radu s ovakvim fenomenima.
Jedan od najzanimljivijih i otrežnjujućih slučajeva
koje sam doživio u karijeri kao Navajo rendžer
bio je slučaj lova
koji je uključivao zgradu javne uprave.
REZERVAT NARODA HOPI
Taj je slučaj uključivao razne vrste fenomena.
Zaposlenici su govorili: „U zgradi se događaju nenormalne stvari.
Stvari se miču, lete kroz sobu,
eksplodiraju, čuju se glasovi.”
Ta je zgrada mislim od 1930-ih
jednom korištena čak i kao mrtvačnica.
Jednoj je zaposlenici
stalno zvonio uredski telefon,
bez prestanka.
Kad bi se javila nije bilo odgovora.
Teleoperater nije uspio utvrditi odakle ti pozivi stižu.
Zgrada je imala tri etaže.
Za potrebe te istrage
oformio sam tim od četiri osobe kako nam ništa ne bi promaknulo.
Ja sam Anthony Milford mlađi.
STANLEYJEV ROĐAK
Porijeklom sam iz naroda Navajo.
Stanley me zamolio da mu pomognem s istragom.
Malo sam oklijevao jer je ovo definitivno sablast.
Definitivno je poltergeist jer pomiče stvari.
Ušli smo za vikend, u oko 21 sat.
Bio sam dolje.
Odjednom sam sa svoje lijeve strane
čuo dva različita muška glasa.
Nisam mogao razaznati što si govore.
Odmah nakon toga čujemo kako novčić pada na pod.
Pitao sam: „Je li kome od vas ispao novčić? Jeste li i vi to čuli?”
Na podu je bila kovanica od 25 centi. Otkud se stvorio?
Kao istražitelj, uvijek imam određenu dozu skepticizma.
Natjerao sam sve da okrenu džepove
da provjerim ima li tko kovanice u džepu.
Kad smo otišli u susjednu prostoriju,
odmah smo vidjeli novčić kako pada.
Odmah zatim još jedan.
„Jesi li čuo? Taj je bio na drugoj strani.”
Sad nam je jasno da se ovdje nešto zbiva.
Zašto? Otkud padaju?
Stanleyja je novčić pogodio u leđa.
Novčić je bio bačen, snažno,
iz smjera u kojem smo mi gledali.
Pitate se: „Otkud je ovo došlo?”
Poslije su novčići bili na stolu.
Vratili smo se, a novčići su bili poslagani.
Ovo su novčići
iz istrage u zgradi javne uprave.
Bilo je ukupno 65 novčića.
Sve su apoeni američkih kovanica.
Svi su pokazivali glavu.
Zaključio sam da je to jednostavno bio duh
koji mi je htio reći
da je ondje on glavni.
Nakon te istrage, naredne večeri,
jedan od istražitelja, Dusty, bio je ovdje.
Dok smo sjedili i radili na računalima,
kovanica je pala iza mene, posred poda.
Dusty je ustao s digitalnom kamerom.
Počeo je fotografirati moj dom.
Taman kad je prešao prag moje spavaće sobe,
pet novčića palo mu je preko glave na pod.
Shvatili smo da nas je aktivnost vezana uz novčiće
pratila do moje rezidencije.
I u mojem domu, sve su kovanice svaki put pokazivale glavu.
Većina naroda i kultura ima koncept
prema kojem svi imamo životnu silu,
energiju ili dušu u sebi.
Kad umremo, ta nas životna sila napusti
i ode nekamo drugamo.
Te nam energije ponekad objavljuju svoju prisutnost.
Novčići su mi pomogli shvatiti
da postoje inherentna podudaranja
među ovim paranormalnim događajima.
Između ostaloga, otkrili smo da se svi ti fenomeni
mogu povezati kroz ideju
multi-svemira ili dimenzionalnih vrata.
Novčići su očito došli s drugog mjesta.
Manifestirali su se u našem fizičkom svijetu, pred mojim očima.
Postoje različite dimenzije.
U tim dimenzijama postoje bića poput Bigfoota.
Postoje NLO-i.
S vremena na vrijeme oni prelaze u naš fizički svijet.
Ako pogledate priče o postanku naroda Navajo,
to se uklapa.
U kulturi naroda Navajo
ta se teorija proteže na sam početak vremena,
što oni nazivaju nastankom.
Tijekom nastanka, narod Navajo prošao je kroz nekoliko svjetova.
Kažu da postoji rupa na nebu
i da se penju kroz tu rupu.
To je po meni sumnjivo točan prikaz
nekakvih dimenzijskih vrata kroz koja su došli u ovaj svijet.
Što ako ta vrata još postoje? Ne vidimo ih.
Ne znamo gdje su,
ali moguće je da su još ovdje.
Paranormalne istrage činile su manje od jedan posto
svega što smo radili kao Navajo rendžeri.
Ali kad su se dogodile, bile su vrlo značajne.
Ti su slučajevi nevjerojatni.
Umirovio sam se prije deset godina.
Nedostaju mi istrage, takav posao.
Više ne radim za snage reda,
ali neću prestati pomagati ljudima,
osobito onima koji žive u strahu.
Uvijek tražimo odgovore, ma koliko se oni činili ludima.
Svemir i naš svijet mnogo su više
od onoga što je ovdje pred nama.
Tek smo zagrebali površinu.
AKO STE IMALI PARANORMALNO ISKUSTVO KOJE ŽELITE PODIJELITI,
POSJETITE UNSOLVED.COM
Prijevod titlova: Filip Lažnja