Ers Höghet, tillåt mig att ge ett bidrag.
Jag kan inte acceptera dem.
Men tänk vad de kan göra för din sak.
Även om pärlorna skulle betyda frihet för mitt folk, kan jag inte ta dem.
Snälla.
- De kan rädda livet på många män. - Männen i mitt land är stolta.
De dör hellre än att deras prins accepterar välgörenhet.
Men tänk på kvinnorna, mödrarna...
Mitt lands kvinnor kämpar vid sidan av sina män.
De är också för stolta för att ta emot välgörenhet.
Men för barnens skull.
De oskyldiga barnen.
Men för barnen.
Hon är blondinen i den blå paljettklänningen.
Oerhört rik, mycket gift,
ytterst mutbar och en villig hedning.
Perfekt.
Monsieur Andre, vad kan vi få för den här?
Inte den kungliga ringen, Ers Höghet?
Vill du att hela världen ska veta?
Ursäkta mig. Är han verkligen kunglig?
- Nej, Madame. - Men du sa "Ers Höghet".
En fadäs. Glöm det.
Du kan lita på mig. Jag säger inget.
Madame, jag är polischef i Beaumont-sur-Mer.
Varför tror ni amerikaner ni kan köpa alla?
- Jag är så ledsen. - Nej.
- Jag har redan orsakat prinsen nog... - Prinsen?
Det lät som om han var i knipa. Jag kanske kan hjälpa honom.
Om du verkligen vill hjälpa till, glöm allt du sett och hört.
Glöm självaste existensen
av denna genialiska, extraordinära man
med ett livsöde.
Ers Höghet...
Ers Höghet, var inte orolig. Ni kan lita på mig.
- Är du en av mina medborgare? - Nej, jag är amerikan.
Fanny Eubanks från Omaha.
Jag råkade höra vad ni sa. Om ni är i knipa och jag kan hjälpa...
Tack. Men jag kan inte acceptera.
Du är i fara bara genom att prata med mig.
Jag vill ändå hjälpa till.
Du måste förstå. Jag har mäktiga fiender.
De kanske till och med iakttar oss...
Jösses, vad du är vacker.
Det är sent.
Jag måste gå.
- Har han gått? - Ja, alldeles nyss.
Bra.
Du måste berätta var han bor.
- Jag måste varna dig... - Jag vet att han har mäktiga fiender.
Det finns också en känslomässig risk.
Du förstår, Hans Höghet har varit änkeman i fem år.
I fem år?
Var god acceptera, Ers Höghet.
Fanny, Frihetsbekämparna tackar dig.
För omkostnaderna.
Till dig, Arthur.
Och till dig, Andre.
Det här är till mig, vilket innebär att det är dags att åka till Zürich.
Ursäkta mig, får jag slå mig ner?
- Varsågod. - Tack.
God kväll, sir. Vill du se menyn?
Ja, jag är utsvulten. Verkligen utsvulten.
Priser.
Jag tar nog bara lite vatten.
- Vatten? - Ja.
Bara vatten? Men du verkade så hungrig?
Jag sparar mina pengar till nåt speciellt.
- Min mamma. - Din mamma?
Egentligen inte min mamma, utan min mormor.
Men hon tog hand om mig.
Mina riktiga föräldrar ville inte veta av mig.
- Tråkigt att höra. - Men min mormor är underbar.
Hon har ett skratt som får fåglarna att sjunga.
Men hon har varit sjuk på sistone och sjukhusräkningarna hopar sig.
Jag vill bara dra mitt strå till stacken.
Det är tufft, för jag har aldrig varit duktig med pengar.
Jag får min lön från Röda korset men tycks alltid ge tillbaka den.
Men jag ska hjälpa min mo-mo.
Hon lärde mig att det var bättre att vara god och uppriktig
än att inte vara det.
- Hovmästaren! - Vad gör du?
Hovmästaren.
- Ge honom vad han vill ha. - Jag kan inte låta dig bjuda mig.
Trams.
En dubbel kalkonmacka på vitt bröd, pommes frites, en stor knockwurst,
tre påsar chips, choklad och två öl.
Ska inte du ha en öl? Tre öl.
Tack.
Jag glömde att jag hade en förstaklassbiljett.
- Gör det nåt? - Nej.
Jag råkade höra ert samtal i restaurangvagnen.
Min kondoleans till din mormor.
Just det.
Sa du inte att hon var sjuk?
Jag säger vad de vill höra för att få vad jag vill ha.
Ett ganska fult trick, eller hur?
Du har visst en hel del att lära om kvinnor.
Ja, jag är nog lite naiv när det gäller det svagare könet.
Freddy Benson.
- Och du är? - Lawrence Jamieson.
- Du är gift, eller hur? - Märks det?
Lyssna.
Vi är det svaga könet. Vi lever inte lika länge.
Vi får fler hjärtattacker, slaganfall, prostataproblem.
Hög tid att göra nåt åt det.
Låt de ge oss pengar. Låt oss leva på dem ett tag.
Men det chockar väl en kille som du?
Det är en tämligen revolutionerande tanke.
Tror du verkligen det är möjligt?
Du såg ju vad jag gjorde. Hon gav mig hundra franc.
Det är tjugo dollar.
Vet du hur det känns att lura en kvinna på tjugo dollar?
Nej. Det hör inte till mina talanger.
- Va? - Det är synd.
Vi hade kunnat haft skoj på Rivieran.
- Är du på väg till Rivieran? - Ja.
Det finns en liten stad där som ska krylla av rika kvinnor.
Och vilken stad är det?
Beaumont-sur-Mer.
Beaumont-sur-Mer?
Tyvärr är du felunderrättad.
Beaumont brukade vara livligt, men har tagits över av pensionärer.
- Pensionärer? Är du säker? - Ja, jag bor där.
Jag anses vara stans playboy.
All social aktivitet finns nu på den italienska Rivieran.
Portofino.
Skadar ändå inte att ta sig en titt. Tysta städer kan överraska.
Ursäktar du mig? Jag måste ringa frugan.
De vill veta när jag anländer.
- De håller dig hårt? - Jag är rädd för det.
Vi är framme.
Pensionärer?
- Har du transport till stan? - Ja.
- Bra. Då kan du skjutsa mig. - Har du bokat hotell?
- Jag bokar aldrig. - Går det här tåget till Portofino?
Ja. Men vi ska väl stiga av?
Vi ska väl stiga av?
- Hur långt är det till Portofino? - Portofino?
Cirka 170 kilometer. Jag bor där.
- Nej! - Jo.
Kom och bo hos mig. Du kan åka till Portofino sen.
Jag skulle vilja, men min mormor är där och hon väntar mig.
- Bor din mormor i Portofino? - Ja, men hon är sjuk.
Lycka till. Hälsa din mormor så gott. Hoppas hon blir bättre.
Ditt telefonsamtal gav mig inte mycket tid.
Marion var perfekt.
Se till hon kommer tillbaka helskinnad, Andre.
Får jag fråga varför hon var nödvändig?
Jag behövde ett lockbete. En idiot delade min kupé.
Han såg sig själv som lite av en svindlare.
Han skulle gå på jakt i mitt Beaumont-sur-Mer.
Monsieur Lawrence, inte behöver du oroa dig för amatörer.
- Han var väl knappast i din klass? - Man kan inte vara nog försiktig.
En tjuvskytt som skjuter kaniner kan skrämma iväg storvilt.
Lawrence, lyssna på detta.
"En smart, ung amerikansk bondfångare kallad Sjakalen,
härjar i Västeuropa."
Om han är med i tidningen, hur smart är han då?
Till jobbet. Krista Knudsen.
Änka till Lars Knudsen, den danske tändstickskungen.
Hon lämnade Excelsior Hotel i Genua
klockan 07:40 i morse i en vit Ferrari.
Hon bör anlända cirka...
Här är hon.
Jag vill hjälpa din mormor.
- Jag har pengar här. - Nej. Jag kan inte ta emot det.
Märkligt. Hon har en ung man med sig.
- Jag insisterar. - Jag betalar tillbaka.
- Tjuvskytten? - Ja.
Och han nöjer sig inte längre med kaniner.
Monsieur polisinspektör, kan du hjälpa mig med nåt?
- Jag betalar tillbaka. - Nej.
Det vanliga?
Nåt i den stilen? Okej. Då kör vi.
Okej. Två till. Hur mycket blir det?
Har du sett tillräckligt, Mrs Knudsen?
Pengarna skulle gå till hans mormors operation.
Han är en bondfångare. En svindlare. Vill du göra en anmälan?
Med glädje.
Jag stal inga pengar från henne. Hon gav dem till mig.
Hon har gjort en anmälan.
Hon ertappade mig med en annan kvinna. Du är fransk - du borde förstå.
Att vara med en annan kvinna är franskt.
Att ertappas är amerikanskt.
Sa vad kan jag göra? Hur slipper jag finkan?
Svårt. Det är en allvarlig anklagelse och du är en lösdrivare, en främling.
Jag är ingen lösdrivare.
Fattar du inte.
Jag känner någon här. Jag mötte honom på ett tåg. Han heter...
Han heter James. Nej.
Han heter James Josephson.
Nej, nej.
James Lawrence. Lawrence...
Lawrence...
Lawrence Fells. Lawrence Fings.
Forest Lawrenceton.
Lars. Lars...
Lawrence. Lawrence Lacko...
Lawrence...
Han heter James Jessenden.
Lawrence Fells. Lawrence Jesterton.
Lawrence Jesterton.
- Lawrence Jamieson? - Ja!
Ja. Vi är så här tighta.
Freddy. Detta är allvarligt.
- Man ser inte lätt på gigolos här. - Vad menar du?
De kastrerades ända tills för 75 år sen.
Säg inte det ordet.
- Vad gör de nu? - Det beror på vem domaren är.
Domare Reynoux.
- Lycka till, Freddy. - Nej, du kan inte gå. Du måste hjälpa mig.
- Har du några pengar? - Ja, jag har cirka 12... 900 dollar.
Han kommer begära minst 5000 dollar.
5000? Jag har inte 5000.
- Kan du ordna fram det? - Jag har det hemma.
- Jag kan flyga hem och posta en check. - Okej.
Freddy.
Han säger att du kan gå.
Men han måste ha resten av pengarna inom 48 timmar
annars informerar han Interpol - då kan du aldrig resa i Europa igen.
Fint. Tack så mycket.
Tack, Lawrence Jamieson.
Du ska veta jag är en bra människokännare.
Och du är en toppenkille.
Det gläder mig att kunna hjälpa folk som du.
- Jag ser att du känner Hans Höghet. - Vem?
- Prinsen. - Prinsen?
Jag såg att han tog dig i hand och klappade dig på ryggen.
Du skojar inte.
- Och du är? - Fanny Eubanks.
Fanny Eubanks? Från Omaha?
- Från Omaha? - Du kan prata öppet med mig.
Det kan vara mina pengar som finansierar ditt uppdrag.
Du finansierar mitt uppdrag?
Kanske Hans Höghet har nämnt mig?
Lady Fanny från Omaha?
Kallade han mig Lady Fanny?
Ja. Lady Fanny från Omaha. Han talade varmt om dig.
En drink, sir?
Du har gjort något underbart.
Sir.
Jag är mycket ledsen, sir. Men han sa det var brådskande.
- Vem? - Kuriren, sir. Han väntar där ute.
Han sa att du skulle känna igen det hemliga lösenordet.
- Vilket hemliga lösenord? - Lady Fanny från Omaha!
Hej.
Kan du ta det här till gästrummet och se till att det stryks.
Gör det, Arthur.
Jösses.
Allt jag kan säga är "jösses".
Vilken idiot jag var som försökte lära dig om kvinnor.
Okej. Hur mycket vill du ha?
Ers Höghet, jag vill inte ta pengar från en man som behöver varje öre
för att befria sitt förslavade folk.
- Vad vill du ha? - Det här.
Det här. Jag vill ha det här.
Jag vill ha det här.
Jag vill inte ha pengar. Jag vill att du lär upp mig.
- Du kan inte mena allvar. - Larry...
Lawrence.
Jag har alltid velat vara bäst på nåt. Jag trodde jag var det tills jag träffade dig.
Jag insåg aldrig hur långt man kunde gå med svindleri.
- Du har öppnat mina ögon. - Freddy, "svindleriet",
som du kallar det, har tagit mig år att fullända.
- Jag har tid. - Varför bör jag hjälpa dig?
En kille med min stora trut kan ruinera mycket av din business här.
Vad har du för utbildning?
Betyg från High school.
Och ditt huvudämne var?
- Metallarbete. - Metallarbete.
Okej. Jag gör det.
- Jag lär dig och betalar en procentandel. - Toppen.
Men på ett villkor.
- Jag är chefen, du gör som jag säger. - Toppen.
Lektionen börjar efter lunch.
Jag har en plan för den här Sjakalen.
Någon är skyldig mig en tjänst.
Kniven Réné är en mästare med stiletten
Och är en magiker på att gömma kroppar.
- Andre... - Som polisinspektör lovar jag att
fallet kommer att undersökas mycket slarvigt.
- Oroa dig inte. - Det är ett misstag att inviga honom.
Jag inviger honom taktfullt så att jag kan bli av med honom taktfullt.
- Bravo! - Är jag inte stilig? Och jag kan föra mig.
Ja, du är redo. Men kom ihåg vår överenskommelse.
- Du gör exakt vad jag säger. - Exakt vad du säger.
Jag känner mig som en hållen man.
Jag är ledsen.
Jag ska be André riva sönder checken.
Det går inte. Jag betalde 100000 franc kontant.
Jäklar.
Var inte arg på mig.
Han sa att han inte skulle låta dig gå om jag inte betalade av ditt lån.
Vad sa han mer?
Han sa att du behövde pengar till ditt land för att bekämpa kommunisterna.
Det är en sån ädel sak.
Var inte arg på mig, snälla du.
Här kommer monstret. Akta dig.
Där har vi leendet.
Pappa säger att vi ska ha det största bröllopet nånsin i Tulsa.
När kan vi flyga tillbaka?
Vi kanske kan ta båten.
Ruprecht älskar havet.
- Ruprecht? - Ja, Ruprecht.
Har jag inte berättat om honom?
Ruprecht är min bror.
- Du har en bror? - Ja, den unge prinsen.
Menar du att jag ska fara hem med två prinsar?
Ruprecht följer med mig vart jag än åker.
- När får jag träffa honom? - Han är på sitt rum.
- Vill du träffa honom nu? - Gärna.
- Vad gör han härute? - Han bor här.
Jag borde kanske varna dig - Ruprecht är lite speciell.
Ruprecht, det är jag. Din bror.
Inga hastiga rörelser.
Har du slagit på dina kastruller igen?
Om du fortsätter göra det kommer du inte ha några kvar.
Okej.
Kram, kram.
Ruprecht...
Gör inte så, Ruprecht. Nej.
Sluta, Ruprecht. Ruprecht!
Han är mycket kärleksfull.
Kom nu. Följ med.
Jag vill att du träffar en trevlig dam.
- Mamma? - Nej, det är inte din mamma.
- Inte mamma? - Nej, men jag har en underbar nyhet.
Miss Trumble och jag ska gifta oss.
Och vi ska bo i Oklahoma.
Verkligen?
Jösses.
Ruprecht.
Ruprecht!
Vi har en gäst. Vad gör vi för vara gäster?
Vad gjorde vi när farbror Ted var här?
Nej, Ruprecht.
Nej.
Efter det?
Vi ber om ursäkt.
Ruprecht.
Ruprecht. Vill du ha genitalklovarna?
Var inte orolig. Vi åker ingenstans utan dig.
Oklahoma! Oklahoma! Oklahoma!
Oklahoma! Oklahoma!
Han kommer gilla Oklahomas öppna landskap.
Han tycker om att springa runt.
- Inte mamma? - Nej, Ruprecht. Hon är inte vår mamma.
- Fortsätt, Diana. Vad sa du? - Jo, jag tror att...
Ruprecht.
- Får jag ta din treudd, sir? - Ja.
Vad sa du? Du tycker fattigt folk ska förbjudas på museum?
- Jag tycker... - Ruprecht.
Ta inte bort korken från din gaffel.
Varför har han en kork på gaffeln?
Så att han inte skadar sig själv och andra.
Ruprecht, ät din äpplesås.
Ruprecht, vi har en underbar nyhet.
Diana och jag ska gifta oss
och vi ska alla bo i Palm Beach.
Ruprecht.
- Ät din mat. - Ursäkta mig.
- Far jag gå på toaletten först? - Givetvis.
Tack.
Ruprecht älskar att åka bil.
Lawrence, detta är den lyckligaste dan i mitt liv!
Mina testiklar faller på plats!
Det har varit en bra månad, grabbar.
20 procent för omkostnader.
- 10 procent till dig, Arthur. - Tack, sir.
- 15 procent till dig, Andre. - Snyggt jobbat.
Och resten till mig.
- Au revoir, Lawrence. - Au revoir, Andre.
Ursäkta. Vad får jag?
Du är eleven, Freddy. Du får kunskap.
Vänta, jag jobbade hårdast. Jag borde få min andel.
Jag skulle inte drömma om att ge dig din andel om jag inte visste
att du skulle spendera den förståndigt på skönhet och kultur.
Kultur står mig upp i halsen.
Att spendera pengar är ett ansvar, Freddy.
Okej. Hur är det tänkt jag ska spendera mina pengar?
Alla de här vinerna är mycket gamla.
Jag köpte dem för att försäkra att de togs om hand ordentligt.
- Så, du har mycket vin att dricka. - Det går inte. De är för dyrbara.
- Så du säljer dem? - Aldrig.
De betyder för mycket för mig.
I Europa tar det århundraden att kultivera trädgårdar.
Den här höll på att dö, när Mrs Eversons brosch finansierade dess tillväxt.
- Vad är trickset? - Det finns inget tricks, Freddy.
Jag räddade den här från undergång och donerade den till museet.
Att bara titta på den föder min själ.
- Får jag säga nåt? - Självklart.
Driver du med mig?
Du vill jag spenderar mina pengar på vin som jag inte kan dricka,
på en trädgård som ständigt måste klippas och trimmas.
Visst är det en skulptur av en naken kvinna, och jag uppskattar det,
men annars måste du driva med mig.
Du lovade att göra exakt vad jag sa.
Men inte hur jag ska spendera mina pengar
och att vara apan Ruprecht hela tiden.
Jag klarar mig på egen hand.
Du har fortfarande så mycket att lära dig.
Nej, tack. Jag klarade mig bra med min egen stil.
Jag behöver inte de här kläderna eller dina råd.
Du lärde mig allt du kan. Toppen. Tusen tack.
Jag lämnar stan.
Lycka till.
Sjakalen har äntligen stuckit svansen mellan benen och krupit iväg.
Bra. Äntligen affärer som vanligt.
- Au revoir, Lawrence. - Au revoir, Andre.
Fröken! Fröken!
Vet du var jag kan köpa Wall Street Journal?
Jag måste kolla aktiekurserna för att se hur mitt uppköpsbud går.
Det är så svart att få aktiekurser här.
Vad gör du här?
Det är faktiskt en lustig historia.
Jag stod på tågstationen med biljetten i handen,
och tänkte "Varför åker jag? Jag älskar det här stället."
Sa jag blir här lite till. Tur för dig.
Freddy. Freddy.
Freddy.
Det finns helt enkelt inte jobb för oss båda i Beaumont-sur-Mer.
- Vet du vad? Jag tror du är rädd. - För vad?
Konkurrens. Du har varit högsta hönset sa länge att du tror du äger stället.
- Jag är inte det minsta rädd för dig. - Visst är du det, och du bör vara det.
Jag är yngre och snyggare än du.
Jag är smalare än du. Jag kan ta över på nolltid.
Och jag kan se till att du arresteras igen.
Och jag kan alltid ringa Lady Fanny från Omaha.
Freddy, som ung man
var jag skulptör, konstnär och musiker.
Det var bara ett problem.
Jag var inte särskilt duktig.
Faktiskt fruktansvärd.
Jag kom till slutsatsen att jag hade stil och smak, men ingen talang.
Jag visste mina begränsningar.
Vi har alla vara begränsningar, Freddy.
Lyckligtvis upptäckte jag att smak och stil
var handelsvaror som folk begärde.
Vad jag försöker säga är: Inse dina begränsningar.
Du är en idiot.
Du har försökt bli av med mig ända sen jag kom hit.
Vet du vad? Vi slår vad.
Om jag förlorar ger jag mig av.
Om jag vinner ger du dig av.
Okej. Så här gör vi.
Vi hittar en kvinna och bestämmer ett pris.
Den som först lyckas få den rätta summan från henne vinner.
Men om du...
Men om du förlorar, ska du inte bara lämna stan diskret
utan lova att aldrig återvända till Beaumont-sur-Mer.
Avgjort. Vem är kvinnan?
- Charles. - Ja, monsieur?
- Vem är det? - Miss Janet Colgate, monsieur.
Vem är hon?
Hon är Amerikas tvåldrottning.
Tack, Charles.
- Okej, hur mycket? - Är hon inte lite för ung?
Är det för svårt för dig?
Okej. Jag ska göra det lätt för dig. 50000 dollar.
50000 dollar?
Är det för svårt för dig?
Okej. 50000 dollar vore händigt.
Den första som lurar av henne 50000.
Må bäste man vinna.
Tack.
Hon är vid roulettebordet.
Hon väntar på Ers Höghet.
Och Freddy?
Han är utom synhåll.
Kanske har Sjakalen insett att han inte kan mäta sig med lejonet.
Håll ögonen öppna, Andre. Han kommer att dyka upp.
Ursäkta mig. Ursäkta mig.
Förlåt. Ursäkta mig.
Jag är ledsen.
Ursäkta mig.
Hej.
Tack.
Förlåt. Ursäkta mig.
Tack.
Ursäkta mig, fröken. Kan du hjälpa mig att spela?
Det är så svart för mig att nå fram till bordet.
Visst. Vilket nummer vill du ha?
Med tanke på min tur...
Kan du välja ett nummer åt mig?
Jag behöver all tur jag kan få.
Kan du fråga om jag kan få ett litet förskott på den här?
Tyvärr, det går inte, monsieur.
Inga problem. Tack.
- Ursäkta mig. - Monsieur vinner igen.
Jag kanske kan hjälpa dig.
- Det var min sista chans. - Din sista chans till vad?
Min sista chans till en operation.
Borde inte flottan betala för din operation?
Den är inte till mig, utan min mormor.
Jag hörde precis från sjukhuset
att hon blivit sämre. Om de inte opererar snart
kanske hon...
Förlåt. Jag känner dig inte ens och jag besvärar dig med mina problem.
Känn inte så.
Varför berättar du dem inte för mig?
Den ena motgången efter den andra.
Följ med mig, Andre.
10000 franc.
Det är nästan 2000 dollar.
Hur ska jag kunna tacka dig?
Men jag vill att du ska veta
att du räddat livet på en underbar människa.
Du är en underbar människa. Tack.
Ingen orsak.
Skulle en operation kunna hjälpa dig?
Nej. Mitt problem är inte fysiskt.
- Det är känslomässigt. - Verkligen?
Jag är på sex veckors MTL
Mental trauma-ledighet.
- Vad hände? - Jo,
jag var förlovad med en tjej hemma i Staterna.
Och vi tyckte om att dansa.
Vi ville bli proffs. Visst låter det löjligt?
Vi fick chansen att uppträda på TV, på Dance USA.
Vi bestämde oss för att gifta oss om vi vann.
Så vi dansade och vann.
Toppen.
Och i uppståndelsen efteråt kom vi ifrån varann.
Så jag gick tillbaka till studion
och där var dem,
nakna,
dansandes.
Men sen stannade de
och älskade mitt på dansgolvet.
Vem var hon med?
Deney Terrio, programledaren för Dance USA.
Jag är så ledsen.
På morgonen när jag vaknade var mina ben odugliga.
- Bortdomnade. - Herregud.
- Jag kunde inte gå. - Herregud.
- Någon måste väl kunna hjälpa dig? - Jo, men...
Vad?
Det finns en psykiater,
Doktor Emil Schauffhausen från Liechtenstein.
Varför går du inte till honom?
Han är efterfrågad över hela världen.
Hans arvode är astronomiskt.
Jag klarar det inte.
Vad menar du med astronomiskt?
50000 dollar.
Det är mycket pengar.
- Freddy, är du okej? - Herregud.
De dansar. De dansar.
Kom sa går vi upp till mitt rum och skriver till Dr Schauffhausen.
Herregud. De dansar.
Ta bort mig härifrån.
Herregud!
Dr Emil Schauffhausen, c/o Schauffhausen Clinic, Liechtenstein
Du borde inte ha skrivit allt det här om mig.
- Du får mig att framstå som en hjälte. - Men det är väl sant?
Ja, men du borde inte ha lovat honom pengarna.
Var ska jag få tag på 50000 dollar?
Lat mig sköta det. När tiden kommer, lovar jag att du har pengarna.
Jag går ner och postar brevet. Jag kommer strax.
Janet.
Tack.
Jag är bäst! Jag är bäst!
Dr Schauffhausen.
Dr Emil Schauffhausen.
Dr Schauffhausen.
Dr Emil Schauffhausen.
Hej igen.
Är du Dr Schauffhausen?
- Ja, Fräulein. - Vilket sammanträffande. Ett mirakel.
Jag skrev precis ett brev till dig om någon som behöver din hjälp.
Bra. Jag ser fram emot att läsa det när jag är tillbaka på kliniken.
Va?
Hej då.
Kan jag bara få en minut?
Jag har semester.
Det handlar om en amerikansk sjöofficer, Fred Benson.
Han satt bredvid dig vid roulettebordet.
- Benson. Benson. - I rullstolen?
Var det han som skrev mig alla de där breven?
Hans fästmö hade rymt med en dansare.
Just det. Och han är här på hotellet.
Jag vill inte störa dig på din semester,
men skulle du kunna se honom?
Jag är ledsen, Frau... Vad heter du?
- Janet Colgate. - Janet.
Jag är ledsen, Janet. Om jag ser din vän måste jag se alla.
Jag måste dra gränsen nånstans.
- Om det handlar om pengar... - Du har väl inte gett honom pengar?
Bara lite. Till hans mormors operation.
- Ge honom inte mer pengar. - Varför inte?
Hans ego har redan skadats av en kvinna.
Välgörenhet från en kvinna skulle skada det mer.
- Då försvåras mitt jobb. - Betyder det att du kommer se honom?
- Okej. Jag ser honom. - Underbart.
Men kom ihåg vad jag sa. Inga pengar till honom.
Om jag tar mig an fallet måste du betala avgiften direkt till mig.
- Förstår du det? - Givetvis.
Okej.
Var är pojken?
Freddy.
Var är du?
Man kan verkligen gå vilse härinne.
Jag har en underbar överraskning till dig.
- Vad? - Blunda.
- Du är en knasboll. - Seså.
Vilken person i hela världen, förutom din mormor,
skulle du helst vilja se just nu?
- Jag ger upp. Vem? - Dr Emil Schauffhausen.
- Vi möts till sist, officer Benson! Efter alla brev känns det som jag känner er.
- Han tror inte det är du. - Ja, det stämmer nog.
Jag är här för att hjälpa dig.
Toppen!
Låt oss ta en titt på de där benen.
Så.
Du har ingen känsel från midjan och nedåt?
- Korrekt? - Ja, sir.
Ingen känsel alls?
Stämmer.
Då känner du inte den här nassen?
Nej.
Känner du detta?
Kill, kill, kill.
- Nej. - Nej?
Då måste vi prova nåt annat.
Något mer bitande.
Säg mig, känner du detta?
Nej.
Och
detta?
- Inget. - Inget?
Se upp, Janet. Backa lite.
Tack.
Och detta?
Inget?
Någon känsel?
Nej?
Detta fall förbryllar mig, Janet.
- Jag antar officer Benson som patient. - Hörde du det, Freddy?
Jag hyr en villa här. Han får bo hos mig så jag kan börja arbeta.
Tack, doktorn. Tror du han kommer att gå igen?
Han kommer springa, hoppa, ropa, skrika,
eller så heter jag inte doktor Emil Schauffhausen
den tredje.
Titta, doktorn. Han är så glad att han gråter.
Ers Höghet!
Mrs Reed.
Jag kände inte igen dig först. Så underbart att se dig.
- Slättens beskyddare. - Vilken trevlig överraskning.
Hur var ditt uppdrag i Belahavula?
En stor framgång, tack vare dig.
Jag är så stolt.
Mrs Reed, får jag presentera Lady Janet. Lady Janet, det här är Mrs Reed.
- Goddag. - Hej.
Ers Höghet. Din accent.
- Jag reser inkognito. - Jag förstår.
Hur går det för Frihetsbekämparna?
Lady Janet är en av oss.
Underbart.
Och...
Detta är min kungliga adjutant, general Benson.
- Goddag? - Trevligt att träffas.
- Ers Hög... - Låt oss luncha, Mrs Reed.
- Tack, Ers Höghet. - Jag ringer.
Gärna.
En före detta patient.
Tyvärr obotlig.
Är det inte fantastiskt? Jag tror knappt det är sant.
Han uppoffrar sin semester och låter dig bo i hans villa. Otroligt.
Arthur, detta är Miss Colgate. Hon kommer bo på hotellet.
Men officer Benson kommer bo hos oss.
Oroa dig inte. Ditt rum ligger nära mitt.
Jag kommer att hålla ögonen på dig dag och natt.
Får jag visa dig runt? Villan har en fascinerande historia.
Välkommen till helvetet.
Det är så vackert.
Janet, vi har inte diskuterat mitt arvode än.
Det är 50000 dollar.
- Jag måste ringa pappa. - Jag önskar jag kunde sänka det,
- men kliniken kommer inte tillåta det. - Jag förstår.
- Låt mig visa dig resten. - Visst.
- Och Freddy? - Freddy, gå till ditt rum.
Jag vill följa med upp.
Självklart vill du det. Kom.
- Men han kan inte. - Jo. Allt sitter i huvudet.
- Det verkar så elakt. - Lita på mig. Jag är doktor.
Först ska jag visa dig musikrummet.
Jösses.
Är det inte vackert?
Jag älskar alla gamla musikinstrument.
Den här speldosan när min favorit.
Lyssna.
Förr i tiden brukade folk dansa till det här.
Kom.
Freddy.
Jag hörde musiken så jag krälade uppför trappan.
Och sen såg jag er
dansa!
Ju mer han ser oss dansa, desto vanare blir han.
Är det inte hemskt för honom att se oss?
Janet, du har rätt.
Nu kan han inte se oss.
- Så hemskt. - Visa ingen medömkan.
Jag vet att det är svårt,
men det är bara genom vår styrka som Freddy kommer hitta sin.
Jag har planerat en utmärkt dag för Freddy.
Men jag behöver din hjälp för att hans terapi ska lyckas.
- Du sitter här. - Tack.
Jag sitter här
och Freddy sitter där.
Officer Benson är inte på sitt rum. Jag hittade det här på sängen.
Tack, Arthur.
Vad står det?
"Jag har förlorat hoppet. Se till att mormor får försäkringspengarna.
Om min kropp spolas i land vill jag att
kvarlevorna kremeras och sprids över floden Suwannee."
Han kommer att dränka sig själv.
Där är han, doktorn.
Sitt ner.
Han bluffar för att få sympati.
Låtsas att du har roligt. Skratta högt.
Högre.
Vill du ha lite jordgubbar?
Han tittar. Fortsätt att skratta.
Ursäkta mig, sir. De är här med din parabolantenn.
Vilken parabolantenn?
Jag kommer strax.
Vad ska jag med en parabol till?
Freddy!
Jag har tappat kontrollen!
Jag har tappat kontrollen! Herregud!
Å, nej! Å, nej!
Freddy! Freddy!
Freddy! Nej.
Stanna, snälla Freddy.
Tvinga mig inte att krypa runt dig. Sanden är för het.
- Stanna då där du är. - Och sen?
När du inte tittar tänker jag ta mig ner hit och göra det.
Då kommer jag inte lämna din sida.
Jag ska hämta Dr Schauffhausen.
Janet. Janet!
Inte honom. Han hatar mig. Han försöker tortera mig.
Han hatar dig inte.
Han kan verka strikt, men han försöker hjälpa dig.
Tvinga mig inte att gå tillbaka. Kan vi inte stanna här lite längre?
Nåväl...
Precis vad jag trodde.
Förlåt att jag var så deppad i morse.
Men jag drömde om henne inatt.
Jag mindes hur jag brukade titta på henne.
Och röra hennes ansikte - så här.
- Det är sa rart. - Hon var den första tjejen jag kysste.
Verkligen?
Och jag kommer nog aldrig kyssa någon igen.
Freddy, det är löjligt.
Du är en attraktiv, intressant och känslig man.
Det finns säkert miljoner kvinnor som skulle vilja kyssa dig.
Jag vill fråga dig nåt och jag vill att du svarar uppriktigt.
Okej.
Tycker du jag är attraktiv och intressant?
Miss Colgate.
Får jag prata med dig?
- Förlåt. - Janet, jag avsäger mig fallet.
Nej, du får inte. Jag vet att jag inte borde ha gjort det.
Men jag tyckte synd om honom.
Du hörde den hemska historian om hans flickvän och dansaren.
- Hur mådde du av den? - Den gjorde mig illamående.
Så hjälp honom. Snälla du.
- Okej. Jag gör det. - Tack.
Men vi får inte visa någon medömkan.
Du och jag måste vara hans förebilder.
Vi måste ha så roligt som möjligt
så att Freddy hoppar ur rullstolen för att delta.
Jag ska försöka. Men det är inte lätt.
Jag kommer att hjälpa dig.
Hur mycket kan han uthärda?
Visa ingen medömkan. Se glad ut. Ha roligt.
- Är du säker? - Ja. Kom.
Är hon inte bedårande? Vill du inte dansa med henne?
Vad hindrar dig? Hoppa ur stolen och dansa med damen.
Okej. Om du bara vill sitta där och sura.
- Vem är skitstöveln? - "Dansa" säger han.
Jag skulle vilja ge honom på käften.
Jag skulle inte ha nåt emot det - men hon brukade vara min tjej.
Om jag bara fick vara ensam med henne skulle jag ha en chans.
Men han hänger alltid på.
Jag har en idé. Det var kärleken som satte honom i rullstolen.
Kanske kärleken kan få ur honom.
Har du nåt emot om jag ger dig en liten kyss?
- Om du tror det kan hjälpa. - Ja, det tror jag.
- Okej. - Då så.
- Den skithögen. - Vad säger du?
Det går ett fraktflyg till Honduras inatt klockan ett.
Vill du att din vän finns med på det?
- Godnatt, Freddy. - Jag är strax tillbaka. Tänk glada tankar.
Doktorn, tror du att terapin fungerar?
- Ja, jag är mycket nöjd. - Bra.
Ledsen att jag inte betalat dig ännu. Jag bör ha pengarna imorgon.
Det tog längre än jag trodde att skaffa fram pengarna.
- Du var tvungen att skaffa fram dem? - Prispengarna räckte inte,
så pappa fick sälja bilen, möblerna och alla smycken.
- Vilka prispengar? - Från tävlingen.
Jag valdes till Amerikas tvåldrottning.
Jag fick en gratis resa till Europa.
Sa din far äger inte Amerikas Tvålbolag?
Nej, jag använder bara deras tvättmedel.
Jag anmälde mig till tävlingen och vann.
Du känner knappt Freddy, men du sålde allt du ägde för honom?
Inte allt. Jag behåller minkpälsen. Är det fel?
Men vetskapen om att en man som Freddy kan leva sitt liv igen
är värt mer än bilen, möblerna och smyckena.
Jag kan inte be om ett bättre pris.
Jag visste inte att det fanns folk som du.
Du är generös, ärlig.
Du är underbar.
Tack.
Godnatt.
Få det klart för dig. Vadet är inställt. Hon har inte pengarna.
Det låter som om du försöker slingra dig ur det.
Om du försöker göra det har du förlorat och måste lämna stan.
- Hon har pengarna. - Bara genom att sälja allt hon äger.
Kom igen. Hon behåller minken.
Om vi lyckas ta pengarna har hon ändå en fin minkpäls.
Jag jobbar bara med noggrant utvalda kvinnor.
De är rika och korrumperade. Jag utnyttjar aldrig de fattiga eller ärbara.
Okej. Vi glömmer pengarna. Men vadet gäller fortfarande.
- Vi hittar på ett nytt vad. - Okej. Vad är det?
- Ett helt nytt vad. - Tänk ut ett.
Vi gör henne till vadet.
Vad menar du?
Vad tror du att jag menar?
Den första att få henne i säng.
Har du aldrig en känsla som uppstår ovanför midjan?
Nej.
Låt mig säga nåt. Och detta är jag säker på.
En kvinna som Janet skulle aldrig hänge sig åt en man som du.
Va?
Tror du verkligen det?
- Jag vet det, Freddy. - Vill du slå vad?
Okej, jag antar vadet. Men jag tävlar inte för att vinna.
Jag slår bara vad om att du kommer förlora.
- Förloraren lämnar stan. - Lämnar stan.
Hallå. Hallå.
- Vad vill du? - Du blockerar min infart.
Prata med kapten. Han finns därbak.
Hör nu på.
- Detta är enskild egendom. - Prata med kapten.
Kapten? Vem av er är...
- Kommer du klara dig? - Ja, hon sa att hon skulle komma hit.
Önska mig lycka till.
Freddy. Jag trodde Dr Schauffhausen körde hem dig?
Han gjorde det. Men jag kunde inte sova.
Jag måste prata med dig, Janet.
Kom in.
Jag tänkte på vad Dr Schauffhausen sa.
Att jag kunde gå igen om viljan var stark nog?
Ja, han sa samma sak till mig.
Janet, jag tror du är den enda personen i världen som kan ge mig den viljan.
Vad menar du?
Jag älskar dig
och jag tror jag kan gå igen om du älskar mig.
Å, Freddy.
Men jag har fortfarande den där hemska fruktan.
- Vilken fruktan? - Att mina känslor inte kommer besvaras.
Men dina känslor kommer att besvaras
för jag tror att jag älskar dig, Freddy.
Och du kommer gå.
- Sådär. - Vad gör du?
Ställ dig nu upp och gå till mig.
- Nej. - Kom igen. Du kan göra det.
- Du kommer inte svika mig? - Inte alls.
Ställ dig upp och gå till mig. Var snäll och försök, Freddy.
Kom igen.
Kom igen. Släpp taget.
Jag står.
Jag står!
Ja. Kom nu till mig.
- Du kommer inte svika mig? - Inte alls.
Just det.
Du gör det.
- Vill du vila? - Nej, jag vill fortsätta.
Gå dit bort. Ställ dig därborta.
- Här? - Vid sängen. Jag vill se hur långt jag kan gå.
Här?
- Här? - Ja.
Kom till mig.
- Jag är fortfarande rädd. - Var inte rädd.
- Vill du inte kyssa mig? - Jo.
Om du kommer hit ska jag bevisa att jag älskar dig.
- Kommer du bevisa det? - Kom igen.
Du kan göra det. Kom igen. Ta ett steg.
- Sådär. Jag visste du kunde göra det. - Jag går!
Jag klarade det! Jag klarade det!
Ja, Freddy. Du klarade det.
Och allt tack vare
din kärlek.
Vår kärlek, Freddy.
Alla vi älskar dig.
Det är såna här stunder som gör det värt att vara läkare.
Inte konstigt de kallar dig geni. Du sa han skulle komma och han gjorde det.
Du sa han skulle gå och han gjorde det.
Freddy, jag börjar verkligen tro att den här mannen kan utföra mirakel.
Jag börjar också tro det.
- Hur sjutton tog du dig av planet? - Jag steg aldrig ombord.
- Det var sex sjömän i lastbilen. - Sju sjömän, Freddy.
Jag är reserv i den brittiska flottan.
Du tror du besegrat mig. Detta är bara början.
Nu kommer jag koppla på stora charmen.
Det ska du inte alls. Jag skjutsar henne till flygplatsen imorgon bitti.
Du misslyckades. Och nu ska jag se till att hon slipper dig.
Jaså? Och hur hade du tänkt få henne till flygplatsen
utan en viss Freddy Benson klistrad vid dig? Vad gör du?
Titta vem som är här.
Ser man på. Och han kan gå, precis som du sa.
Grabbar, kolla detta.
Hej.
Kan ni ta hand om min vän tills jag är tillbaka?
Det finns gott om mat och champagne.
- Får jag inte ens ringa Freddy? - Nej. Lita på mig.
Men jag tror vi älskar varann.
Och nu när han är botad...
Då är det ännu viktigare att du åker bort i några veckor.
- Om en man älskar dig, följer han dig. - Men hur vet jag...
Lita på mig en sista gång.
Okej.
Men ditt arvode?
Om du gör som jag säger kan du behålla pengarna.
- Du skämtar? - Ja.
Du är underbar.
- Säg farväl till Freddy från mig. - Givetvis.
Tack.
Hej då.
- Tjena, polarn. - Hej.
- Tack, polarn. - Okej.
Är det sant? Jag tror inte det.
Jag måste dra. Ta hand om dig. Vi ses.
- Toppenkille. - Hej då.
Du verkar ha haft trevligt.
Jag hade trevligt.
Kan du ge mig lösningsmedlet för superlimmet?
Jag satt fast i väggen i sex timmar.
Herregud.
- Det är över. - Vad är över?
Ser du det där planet? Där försvinner ditt vad.
Janet är på det.
Erkänn det, Freddy. Du har förlorat.
Gå och se själv. Hon är borta.
Ha en trevlig resa och en framgångsrik karriär.
Janet.
Janet, det är jag. Freddy.
Janet.
Jag har förlorat.
Freddy!
Freddy?
- Du är här. - Hej.
Trots doktorns varning, var jag tvungen att se dig.
Jag är verkligen kär i dig.
Verkligen?
Du älskar mig?
Nu när du kan gå igen, tror du att du kan...
Jag kan försöka.
Du kanske inte tror det, men jag har inte så mycket erfarenhet.
- Inte jag heller. - Kan du dra för gardinen?
Visst.
Och stänga dörren?
Ja.
Det är Andre, sir.
Tack.
- Hallå, Andre. Vilken härlig morgon. - Monsieur Jamieson?
- Ligger du ner? - Va?
Miss Colgate sågs återvända till hotellet.
- Jag tog henne till planet. - Nån måste ha hämtat henne.
- Var är Freddy? - Sjakalen är med Miss Colgate nu.
De har varit tillsammans i hennes rum med gardinerna fördragna.
- Hur länge? - Inte så länge.
Men tillräckligt länge. Katastrofalt.
Läraren måste ha underskattat eleven.
Vi får acceptera nederlaget taktfullt.
Jag ska förbereda mig för Sjakalen.
Han är nog snart här för att skrävla om sin seger.
Tack, gode vän.
Janet.
Janet. Vad står på?
Jag vet vad du sa, men jag var tvungen att se honom igen.
Jag trodde jag var kär i honom.
- Va? - Jag gick tillbaka till honom...
- Och? - Och...
Vi älskade och...
Jag försökte behaga honom, men hur hade jag kunnat veta?
Jag somnade och när jag vaknade var han borta.
Han tog alla mina pengar. Minkpäls, smycken, resecheckar.
Till och med min lilla portmonnä.
Vad för slags man skulle göra nåt sant?
Och vet du vad? Jag börjar tro att han kunde gå.
Att han låtsades alltihopa för att lura av mig mina pengar.
Det var alla mina besparingar, prispengar. Allt.
50000 dollar!
Jag sa ju att jag avstod från mitt arvode.
De hade redan anlänt. De låg i min portmonnä.
Vad ska jag säga till min far? En del av pengarna var hans.
Arthur.
Ja, sir?
Ring Andre och be honom leta rätt på officer Benson.
Han tycks ha stulit Miss Colgates ägodelar.
Jag finns på flygplatsen.
Janet, jag kommer ersätta din förlust.
Du och din får far tillbaka era 50000 dollar
och jag sätter dig på nästa plan.
Och nu ska jag se till att du finns på det.
Men det är inte ditt fel. Hur kunde du ha vetat?
En bra psykiater skulle ha förstått han var en bluffare.
Kom. Det är ända billigare än att stämmas för tjänstebrott,
vilket du skulle vinna.
- Jag kan inte ta dina pengar. - Det kan du visst. Ta dem.
Kom, Janet.
- Du byter plan i Paris. - Okej.
Det känns inte rätt att ta dina pengar.
Det känns rätt för mig.
Det var trevligt att lära känna dig, jag...
Om du nånsin är i Cleveland, lova att ringa mig.
Visst.
Hej då.
Janet!
Ha en trevlig resa.
Tack.
Jag kan inte ta dem. De tillhör inte mig.
Jag har alltid nåt från dig som betyder så mycket mer.
Hej då.
Monsieur Jamieson. Jag hittade honom på hotellet. På brottsplatsen.
Vilket brott? Vad snackar han om?
Freddy, den här gången sitter hon verkligen på planet.
- Du kan inte skada henne igen. - Du lät henne gå? Stoppa henne.
Stanna! Stanna!
Kom tillbaka!
Stanna!
Din idiot! Du lät henne åka!
Du låg med henne, men du borde inte ha stulit hennes pengar.
Stulit hennes pengar? Hon stal från mig.
Jag är på väg att vinna när hon ber mig dra för gardinen. Så jag gör det.
Hon ber mig stänga dörren, så jag gör det. Hon ber mig ta en dusch, så jag gör det.
När jag är klar är hon borta. Mina kläder, plånbok, klocka är borta.
Hon tog även de 2000 franc hon gav mig.
Tror du jag går på det när hon gav tillbaka de 50000 dollar jag gav henne.
- Vilka 50000? - De 50000 du stal från henne.
Jag stal inte 50000 från henne.
Där är mina kläder.
"Hej, grabbar. Det var kul."
"Jag kommer sakna er. Hälsningar, Janet. Sjakalen."
"PS. Jag behåller pengarna. Är det fel?"
Av alla usla...
Hon är vidrig!
Hon är en lögnhals! En bedragare! Hon är falsk!
Hon är beräknande och oärlig.
Ja.
Är hon inte underbar?
Arthur.
Förlåt att jag pajade din video. Ge mig märke och modell.
- Jag skickar en check så fort jag kan. - Håll käften.
Tack för att du lät mig stanna en extra vecka.
Jag hade det på känn. Janet och Sjakalen rimmar nästan.
Ganska uppenbart egentligen.
När tror du hon visste?
Från första början, Freddy.
Hon visste det från allra första början.
Hon var perfekt.
Så vad ska du göra nu?
Det kommer att vara tyst här nu.
Säsongen är över.
Hösten är på väg.
Jag kommer bomma igen delar av huset.
Farväl.
Farväl, Freddy.
Vänta lite, allihopa. Vänta.
Vänta. Ursäkta mig. Vänta.
Ursäkta mig.
Hej, mina älsklingar. Där är ni.
Vilken klättring. Mina klackar klarar inte detta.
Hallå! Vi klarade det. Kan ni bära upp väskorna pronto?
Ja, tack.
Först en presentation.
Nikos, kom hit.
- Nikos, kom hit. - Okej, Paula.
Kom, allihopa. Jag vill att ni träffar storpampen.
Jag har visat Nikos ställen i Florida.
Men han säger "Jag vill investera mina 16000 dollar på ett nytt ställe."
Jag säger "Var?" Han säger "Australien?"
Jag får en pangidé. Australien. Menar du allvar?
Vi måste träffa herr Australien. Han säger "Varför inte?" Jag säger "Varför inte?"
- Och snart säger hela gruppen... - "Varför inte?"
Så här är vi.
Så, Nikos Papandropolous, jag vill att du träffar Australiens favoritson,
Chips O'Toole.
Ska du inte säga nåt?
Tjena, Nikos. Hur står det till? Trevligt att råkas, gamle vän.
Chips O'Toole. Hotell och olja från andra sidan jordklotet.
Har du kvar några objekt i Sydney?
Nej, allt är sålt.
Men oroa dig inte, Nikos. Folk drar sig ur, eller hur?
Kom upp till huset. Vi slänger på några räkor på grillen.
Jag glömde nästan någon.
Mr Junior Partner. Chips högra hand.
Underbarnet. Randy Bentwick.
Tyvärr är Randy stum.
Okej, allihopa. Upp till huset för drinkar.
Ni vill väl ha fler cocktails?
Isen smälter. Skynda er.
Sätt fart. Följ stigen runt huset.
Fortsätt. Just det. Fortsätt.
Jag kommer strax.
Grabbar, förra året kammade jag hem 3 miljoner dollar.
Men era 50000 var roligast.
Är ni redo?
Låt oss fixa dem.