Deres højhed, tillad mig at give dette lille bidrag.
Nej, jeg kan ikke acceptere det.
Men tænk på hvad disse kunne gøre for din sag.
De ville betyde frihed for mange af mine folk, men jeg tager dem ikke.
Jeg be'r. Jeg be'r.
- Disse kunne redde mange mænds liv. - Mine landsmænd er stolte.
De ville hellere dø end have deres prins modtage velgørenhed.
Så tænk på kvindernes liv, mødrene...
Mit lands kvinder slås side om side med mændene.
De er også for stolte til at acceptere velgørenhed.
Så overvej børnenes liv.
De uskyldige børn.
For børnenes skyld.
Hun er blondinen i den blå paillet-kjole.
Overordentlig rig, meget gift,
særdeles bestikkelig og en villig vantro.
Perfekt.
Monsieur Andre, vil du se, hvad du kan få for denne?
Ikke den kongelige ring, Deres Højhed?
Ønsker du, at hele verden skal vide det?
Undskyld. Er den mand virkelig kongelig?
- Nej, madame. - Men du kaldte ham "Deres Højhed".
Det var en fortalelse. Vær venlig at glemme det.
Du kan stole på mig, jeg siger det ikke til nogen.
Madame, jeg er Beaumont-sur-Mers politichef.
Hvad får jer amerikanere til at tro, at I kan købe alle for enhver pris?
- Det er jeg ked af. - Nej.
- Jeg har allerede forvoldt prinsen nok... - Prinsen?
Han lød, som om han havde problemer. Måske kan jeg hjælpe.
Hvis du virkelig ønsker at hjælpe, glem alt hvad du har set og hørt.
Glem selve eksistensen
af den glimrende, ekstraordinære mands
skæbne.
Deres Højhed...
Deres Højhed, vær ikke urolig. Man kan stole på mig.
- Er du en af mine undersåtter? - Nej. Jeg er amerikaner.
Fanny Eubanks fra Omaha.
Jeg kunne ikke undgå at overhøre dig. Har du problemer, og jeg kan hjælpe...
Tak. Men det kan jeg ikke tage imod.
Du har allerede risikeret for meget bare ved at tale med mig.
Jeg ønsker stadig at hjælpe.
Du må forstå. Jeg har magtfulde fjender.
De ser os måske, selv nu hvor vi...
Du godeste, hvor er du tiltrækkende.
Det er sent.
Jeg må gå.
- Er han gået? - Ja. For et øjeblik siden.
Godt.
Jeg be'r. Du må fortælle mig, hvor han bor.
- Det er kun rimeligt at advare dig... - Jeg ved, han har magtfulde fjender.
Der kunne også være en følelsesbetonet fare.
Ser du, hans Højhed har været enkemand i fem år.
I fem år?
Jeg be'r, Deres Højhed.
Fanny, frihedskæmperne takker dig.
Det er til de faste udgifter.
Det er til dig, Arthur.
Det er til dig, Andre.
Det er til mig, hvilket betyder, det er tid til at tage til Zürich.
Undskyld. Må jeg sidde her?
- Hvis du har lyst. - Tak.
Godaften, sir. Vil De gerne se menuen?
Ja. Jeg er sulten. Virkelig sulten.
Priserne.
Jeg tror, jeg bare be'r om noget vand.
- Vand? - Ja.
Kun vand? Men du virkede så sulten.
Jeg gemmer mine penge til noget særligt.
- Min mor. - Din mor?
Tja, hun er ikke min rigtige mor. Faktisk er hun min bedstemor.
Men hun opfostrede mig.
Mine rigtige forældre ville ikke have mig.
- Det er jeg ked af. - Men min bedstemor er vidunderlig.
Hun har et grin, som kan få fuglene til at synge.
Men hun har været ret syg på det seneste, og hospitalsregningerne er løbet op.
Jeg vil bare gøre min del.
Det er svært for mig, fordi jeg aldrig var særlig god med penge.
Jeg tager bare imod, hvad Røde Kors betaler mig og giver det straks tilbage.
Men jeg vil hjælpe min bedste.
Hun er den som lærte mig, at det er bedre at være sandfærdig og god
end ikke at være det.
- Tjener! - Hvad gør du?
Tjener.
- Giv denne mand hvad end han lyster. - Jeg kan ikke lade dig betale mit måltid.
Vrøvl.
Jeg tager en dobbelt kalkunsandwich, pomfritter, en stor knockwurst,
tre poser chips, en kakaomælk og to øl.
Hvorfor tager du ikke en øl? Tre øl.
Tak.
Jeg glemte, jeg havde en billet til første klasse.
- Irriterer det dig? - Nej.
Jeg kunne ikke undgå at overhøre, din samtale i spisevognen.
Min kondolence til din bedstemor.
Helt sikkert.
Sagde du ikke, at hun var blevet syg?
Jeg fortæller dem, hvad de vil høre, hvis det giver mig, hvad jeg ønsker.
Noget af et lurvet trick, er det ikke?
Jeg kan se, at du har meget at lære om kvinder.
Ja, jeg er bange for, at jeg er en smule naiv, nar det kommer til det svage køn.
Freddy Benson.
- Og du er? - Lawrence Jamieson.
- Du er gift, ikke sandt? - Kan du se det?
Hør.
Vi er det svage køn. Mænd lever ikke så længe som kvinder.
Vi får flere hjerteanfald, flere slagtilfælde, prostata-problemer.
Jeg mener, det er tid til at ændre det.
Jeg mener, lad dem give os penge. Lad dem betale i et stykke tid.
Det chokerer sandsynligvis en fyr som dig, ikke sandt?
Tja, det er en temmelig revolutionerende tanke.
Tror du virkelig, at det er muligt?
Du så, hvad jeg gjorde i spisevognen. Hun gav mig 100 franc.
Det er 20 dollars.
Har du nogen idé, hvordan det føles at snyde en kvinde for 20 dollars?
Nej, det har jeg ikke. Jeg er bange for, det ikke er min stil.
- Hvad? - Det er en skam.
Vi kunne have haft det fedt på Rivieraen.
- Er du på vej til Rivieraen? - Ja.
Der ligger en lille by, som skulle myldre med rige kvinder.
Og hvilken by er det?
Beaumont-sur-Mer.
Beaumont-sur-Mer?
Jeg er bange for, at du er blevet forkert underrettet.
Beaumont plejede at være levende, men den er blevet overtaget af ældre par.
- Ældre, pensionerede par? Er du sikker? - Ja, jeg bor der.
Jeg regnes for at være byens playboy.
Alle de selskabelige aktiviteter er flyttet til den italienske riviera.
Portofino.
Det skader stadig ikke at undersøge den. Nogle af de sovebyer kan betale sig.
Vil du have mig undskyldt? Jeg skal ringe til min kone og børn.
Jeg vil gerne lade dem vide, hvad tid jeg ankommer.
- De har dig virkelig i kort snor. - Det er jeg bange for.
Nå, så er vi her.
Ældre, pensionerede par?
- Har du et lift ind til byen? - Ja, det har jeg.
- Fantastisk. Så kan du give mig et lift. - Har du et hotelværelse?
- Jeg reserverer aldrig. - Undskyld. Er det toget til Portofino?
Ja, det er det. Men vi står af, ikke sandt?
Vi står af, ikke sandt?
- Hvor langt oppe ligger Portofino? - Portofino?
Omkring 170km. Jeg bor der.
- Nej! - Jo.
Kom og bo hos mig. Du kan tage til Portofino senere.
Det vil jeg gerne, men min bedstemor bor der, og hun venter mig.
- Bor din bedstemor i Portofino? - Ja. Faktisk er hun ret syg.
Nå, held og lykke. Hils din bedstemor. Jeg håber, hun får det bedre.
Din telefonopringning gav mig ikke meget tid.
Marion var perfekt.
Sørg for, at hun kommer sikkert tilbage, Andre.
Må jeg spørge, hvorfor hun var nødvendig?
Jeg havde brug for en lokkedue. På grund af idioten som jeg delte kupe med.
Han mente, at han selv var noget af en aktør.
Sagde at han ville jage en smule i mit Beaumont-sur-Mer.
Monsieur Lawrence, du har rad til at affærdige sådanne amatører.
- Vel ikke en værdig modstander for dig? - Man kan ikke være for forsigtig, Andre.
En vildttyv, som skyder kaniner, skræmmer måske storvildt væk.
Du, Lawrence, hør her.
"En klog, ung amerikansk fupmager, med øgenavnet Sjakalen,
har arbejdet i Vesteuropa."
Hvis han er i aviserne, hvor klog kan han være?
Nu, til sagen. Krista Knudsen.
Lars Knudsens enke, den danske tændstikkonge.
Hun forlod Excelsior hotellet i Genova
klokken 0740 i morges i en hvid Ferrari.
Hun burde ankomme omtrent...
Nu er hun her.
Jeg vil gerne hjælpe din bedstemor.
- Jeg har nogle penge her. - Nej. Det kan jeg ikke tage imod.
Det er underligt. Der er en ung mand sammen med hende.
- Vær venlig, jeg insisterer. - Jeg betaler dig tilbage.
- Vildttyven? - Ja.
Og han er ikke længere tilfreds med kaniner.
Monsieur Politiinspektør, kan du arrangere noget for mig?
- Jeg vil alligevel betale dig tilbage. - Nej.
Det sædvanlige?
Sådan her, OK? Okay, sådan.
OK. To til. Hvor meget koster det?
Har du set nok, Mrs. Knudsen?
De penge skulle gå til hans bedstemors operation.
Han er en plattenslager. En svindler. Vil Madame underskrive klagen?
Med glæde.
Jeg fortalte jer, jeg stjal ikke nogen penge fra hende. Hun gav dem til mig.
Hun indgav denne klage imod dig.
Hun tog mig med en anden kvinde. Du er fransk. Det forstår du.
At være sammen med en anden kvinde, det er fransk.
At blive taget, det er amerikansk.
Okay, hvad skal jeg gøre? Hvordan kommer jeg ud?
Det er meget svært. Anklagen er alvorlig, og du er en landstryger, en ukendt.
Hør, jeg er ikke en landstryger.
Det er min pointe.
Jeg kender nogen her. Jeg mødte ham på toget. Hans navn er...
Hans navn er James. Nej.
Hans navn er James Josephson.
Nej, nej.
James Lawrence. Lawrence...
Lawrence...
Lawrence Fells. Lawrence Fings.
Forest Lawrenceton.
Lars. Lars...
Lawrence. Lawrence Lacko...
Lawrence...
Hans navn er James Jessenden.
Lawrence Fells. Lawrence Jesterton.
Lawrence Jesterton.
- Lawrence Jamieson? - Ja!
Ja. Ja. Vi er så tæt.
Freddy. Dette er virkelig alvorligt.
- Gigoloer slipper ikke billigt i Frankrig. - Hvad mener du?
Indtil for 75 år siden kastrerede de dem stadig.
Sig ikke det ord.
- Hvad gør de nu? - Tja, det afhænger af dommeren.
Dommer Reynoux.
- Held og lykke, Freddy. - Nej. Du må ikke gå. Du må hjælpe mig.
- Har du nogen penge? - Ja, jeg har omkring 12... 900 dollars.
Nej, jeg kender den fyr. Han vil have mindst 5,000.
5,000? Jeg har ikke 5,000.
- Kan du få fat i dem? - Jeg har dem derhjemme.
- Jeg flyver hjem, og sender en check. - OK.
Freddy.
Han siger, du kan gå.
Han må have resten af pengene indenfor 48 timer,
ellers indgiver han dit navn til Interpol, og du vil aldrig kunne rejse i Europa igen.
Det er fint, det er fint. Tak, tak.
Tak, Lawrence Jamieson.
Jeg er en temmelig god personkender,
og jeg synes, du er en fantastisk fyr.
Jeg formoder, at jeg får fornøjelse af, at hjælpe folk som dig.
- Jeg ser, at du kender hans Højhed. - Hvem?
- Prinsen. - Prinsen?
Jeg så ham give dig hånd og klappe dig på ryggen.
Virkelig.
- Og du er? - Fanny Eubanks.
Fanny Eubanks? Fra Omaha?
- Fra Omaha? - Du behøver ikke foregive overfor mig.
Det er måske mine penge, som financierer din mission.
Financierer du min mission?
Måske har hans Højhed nævnt mig?
Lady Fanny fra Omaha?
Kaldte han mig Lady Fanny?
Ja. Lady Fanny fra Omaha. Han taler om dig med stor hengivenhed.
Noget at drikke, sir?
Du har gjort noget vidunderligt.
Sir.
Undskyld. Det er jeg meget ked af, sir, men manden sagde, det var vigtigt.
- Hvilken mand? - Kuréren, sir. Han venter udenfor.
Han sagde, du ville genkende det hemmelige feltråb.
- Hvilket hemmelige feltråb? - Lady Fanny fra Omaha!
Hej.
Kunne du tage dette til gæsteværelset, og sørge for, at alt er presset?
Gør det, Arthur.
Wow.
Alt jeg kan sige er "wow".
Hvilket røvhul jeg var at fortælle dig, hvordan du skulle ordne kvinder.
Okay. Hvor meget vil du have?
Deres Højhed, jeg vil ikke have penge fra en mand som behøver alt
til at frigøre sit trælbundne folk.
- Hvad vil du have? - Dette.
Dette. Jeg vil have dette.
Dette er, hvad jeg vil have.
Jeg vil ikke have penge. Jeg vil have dig som lærer. Jeg er i dine hænder.
- Du kan ikke være alvorlig. - Larry...
Lawrence.
Hele mit liv ville jeg være den bedste. Hvilket jeg troede, indtil jeg mødte dig.
Det er aldrig gået op for mig hvor langt man kunne gå med dette snyderi.
- Du har åbnet mine øjne. - Freddy, dette "snyderi",
som du siger, tog mig årevis at fuldende.
- Jeg har tid. - Hvorfor skulle jeg hjælpe dig?
En fyr med min mund kunne ødelægge en masse forretning for dig heromkring.
Hvilken slags uddannelse fik du?
HF.
Og du specialiserede dig i?
- Metalarbejde. - Metalarbejde.
Okay. Jeg gør det.
- Jeg underviser og betaler en procentdel. - Fantastisk.
Men under en forudsætning.
- Jeg bestemmer. Du gør, hvad jeg siger. - Fantastisk.
Timerne begynder efter frokost.
Jeg har en plan med den Sjakal.
Der er en mand, som skylder mig en tjeneste.
Réné Kniven. Han er en mester med stiletten
og bestemt en tryllekunstner i at gemme et lig.
- Andre... - Som politiinspektør, lover jeg dig,
at sagen vil blive undersøgt på en meget sjusket made.
- Vær ikke bekymret, Andre. - Det er en fejl, at tage ham til sig.
Jeg tager ham til mig yndefuldt, så jeg kan få ham ud yndefuldt.
- Godt gjort. - Jeg ser fantastisk ud. Jeg ved hvordan.
Ja, du er klar. Men husk på vores aftale.
- Du gør præcis som jeg siger. - Præcis som du siger.
Jeg føler mig som en holdt mand.
Undskyld.
Jeg beder Andre om at rive checken i stykker.
Nej, det kan du ikke. Jeg har betalt de 100.000 franc kontant.
Fandens osse.
Vær ikke vred på mig.
Han sagde, han ikke ville lade dig rejse, medmindre jeg betalte dit lån.
Hvad ellers sagde han?
Hvordan du behøvede pengene til dit land, til at bekæmpe kommunisterne.
Det er bare sådan en ædel sag.
Vær sød ikke at være vred på mig.
Vær meget sød. Her kommer den slubbert. Han er ude efter dig.
Der er et smil.
Far siger, vi skal have det største bryllup, Tulsa nogensinde har set.
Hvornår tror du, vi kan flyve tilbage?
Måske burde vi sejle.
Ruprecht elsker vandet.
- Ruprecht? - Ja, Ruprecht.
Fortalte jeg dig ikke om ham?
Ruprecht er min bror.
- Har du en bror? - Ja, den unge prins.
Mener du, at jeg kommer hjem med to prinser?
Hvor end jeg tager hen, tager Ruprecht med.
- Hvornår møder jeg ham? - Han er på sit værelse netop nu.
- Vil du gerne møde ham lige nu? - Det vil jeg meget gerne.
- Hvad laver han herude? - Hans logi er her.
Jeg tror, jeg burde advare dig om at Ruprecht er, tja, noget særligt.
Ruprecht, det er mig, din bror.
Ingen pludselige bevægelser.
Du har hamret på dine gryder igen, har du ikke?
Jeg fortalte dig, at hvis du blev ved, vil du ikke have nogen gryder tilbage.
Okay.
Nusse-nusse.
Ruprecht...
Ruprecht, lad være med det. Ruprecht, nej.
Hold op, Ruprecht. Ruprecht!
Han er meget kærlig.
Kom nu med. Kom med.
Jeg vil have, at du skal møde den søde dame.
- Mor? - Nej, det er ikke din mor.
- Ikke mor? - Nej. Men jeg har en vidunderlig nyhed.
Miss Trumble og jeg skal giftes.
Og vi skal bo i Oklahoma.
Virkelig?
Ih du store.
Ruprecht.
Ruprecht!
Vi har en gæst. Hvad gør vi for gæster?
Hvad gjorde vi, da onkel Ted var her?
Nej, Ruprecht.
Ruprecht, nej.
Bagefter.
Vi undskylder.
Ruprecht.
Vil du have køns-håndjernene på?
Vær ikke urolig, Ruprecht. Vi går ingen steder uden dig.
Oklahoma! Oklahoma! Oklahoma!
Oklahoma! Oklahoma!
Han vil nyde Oklahomas store vidder.
Han elsker at løbe og løbe og løbe.
- Ikke mor? - Nej, Ruprecht. Hun er ikke vores mor.
- Forsæt, Diana. Du var ved at sige. - Tja, jeg tror at...
Ruprecht.
- Må jeg tage din trefork, sir? - Ja.
Du var ved at sige. Du synes ikke, de fattige skulle blive lukket ind på museer?
- Jeg synes... - Ruprecht.
Tag ikke korkproppen af gaffelen.
Hvorfor er der en korkprop på gaflen?
For at forhindre ham i at skade sig selv og andre.
Ruprecht, spis din æblegrød.
Ruprecht, vi har en vidunderlig nyhed.
Diana og jeg skal giftes
og vi skal alle bo i Palm Beach.
Ruprecht.
- Spis din mad. - Undskyld.
- Må jeg gå på toilettet først? - Selvfølgelig må du det.
Tak.
At køre afslapper Ruprecht.
Lawrence, dette er den lykkeligste dag i mit liv!
Jeg tror, mine testikler falder ned!
Det har været en god måned, venner.
Vi har 20% til faste udgifter.
- Til dig, Arthur, det er 10%. - Tak, sir.
- 15% til dig, Andre. - Godt arbejde.
Og resten er til mig.
- Au revoir, Lawrence. - Au revoir, Andre.
Undskyld. Hvad med mig? Hvad får jeg?
Du er den studerende, Freddy. Du får viden.
Vent. Jeg gjorde det meste af arbejdet. Jeg burde få min del af kontanterne.
Jeg ville ikke drømme om at give dig din del uden at sikre,
at du vil bruge dem klogt på skønhed og kultur.
Kultur kommer ud af røven på mig.
At bruge penge er et ansvar, Freddy.
Okay, okay. Hvordan er det meningen, jeg skal bruge min penge?
Hør, alle disse vine er meget gamle.
Jeg købte dem for at være sikker på, at de blev behandlet ordentligt.
- Så du har en masse vin til at drikke. - Det kan man ikke. De er for værdifulde.
- Så du sælger dem? - Jeg ville aldrig sælge dem.
De betyder for meget for mig.
I Europa, Freddy, tager det haver århundreder at vokse og udvikle sig.
Denne var ved at dø, indtil Mrs. Eversons broche betalte for dens bevarelse.
- Hvad er vinklen? - Der er ingen vinkel, Freddy.
Jeg reddede den fra sikker ødelæggelse og gav den til museet.
Bare at se på den er energi for min sjæl.
- Må jeg sige noget her? - Selvfølgelig.
Laver du sjov med mig eller hvad?
Jeg fatter det ikke. Du vil have mig til at bruge penge på vin, man ikke kan drikke,
og en have som, for mig, ligner en man får hovedpine af at slå.
Det er sandt, der er en skulptur af en nøgen kvinde, og det sætter jeg pris på.
Men derudover må du lave sjov med mig.
Vi aftalte, du skulle gøre hvad jeg siger.
Men ikke at du fortæller mig, hvordan jeg skal bruge penge,
og ikke at jeg skal lege Ruprecht Abe-drengen hele tiden.
Jeg starter min egen forretning.
Freddy. Du har stadig så meget at lære.
Nej, tak. Jeg klarede mig godt med mit eget udseende.
Jeg har ikke brug for det her tøj, eller din undervisning.
Du lærte mig, hvad du kan. Fantastisk. Tak. Tusind tak.
Jeg forsvinder fra denne by.
Held og lykke.
Tja, Sjakalen har endelig stukket halen imellem benene og er krøbet bort.
Godt. Så er det forretning som sædvanlig.
- Au revoir, Lawrence. - Au revoir, Andre.
Miss! Miss!
Undskyld. Hvor kan jeg få Wall Street Journal?
Jeg prøver at finde ud af aktiepriserne for at se, hvordan mit opkøb går.
Det er så svært, at få aktiepriserne her omkring.
Hvad laver du her?
Det er en sjov historie.
Jeg var på stationen, billet i hånden,
og jeg tænkte "Hvorfor forlader jeg dette sted? Jeg elsker det her."
Så, jeg bliver lidt længere. Heldige dig.
Freddy. Freddy.
Freddy.
Der er simpelthen ikke nok plads til os begge to i Beaumont-sur-Mer.
- Ved du hvad? Jeg tror, du er bange. - For hvad?
Konkurrence. Du har været nummer et så længe, at du tror, du ejer stedet.
- Tro mig, jeg er ikke bange for dig. - Selvfølgelig, og det burde du være.
Jeg er yngre end dig. Jeg ser bedre ud end dig.
Jeg er slankere end dig. Jeg kunne banke dig hurtigere end et minut.
Og jeg kunne få dig arresteret igen.
Og jeg kunne altid ringe til Lady Fanny fra Omaha.
Freddy, som en ung mand,
var jeg billedhugger, maler og musiker.
Der var bare et problem.
Jeg var ikke ret god.
Faktisk var jeg frygtelig.
Jeg kom til den konklusion, at jeg havde smag og stil, men intet talent.
Jeg kendte mine begrænsninger.
Vi har alle vores begrænsninger, Freddy.
Heldigvis opdagede jeg at smag og stil
var råvarer, som folk stræbte efter.
Freddy, hvad jeg siger er: kend dine begrænsninger.
Du er en sinke.
Du har prøvet at få mig ud af denne by, lige siden jeg kom.
Ved du hvad. Vi laver et væddemål.
Hvis jeg taber, forsvinder jeg.
Hvis jeg vinder, forsvinder du.
Okay, Freddy, hvad om vi prøver dette.
Vi finder en kvinde, sætter en pris,
og den første, som haler det aftalte beløb ud af hende, vinder.
Men hvis du...
Men hvis du taber, forlader du ikke blot byen med ynde,
du lover aldrig at komme tilbage til Beaumont-sur-Mer igen.
Top. Hvem er kvinden?
- Charles. - Ja, monsieur?
- Hvem er det? - Miss Janet Colgate, monsieur.
Hvem er hun?
Jeg mener, hun er USA's sæbedronning.
Tak, Charles.
- OK, hvor meget? - Hun er en smule ung, er hun ikke?
Mere end du kan klare?
Okay. Jeg gør det let for dig. $50.000.
$50.000?
Mere end du kan klare?
Okay. Jeg kunne bruge $50.000.
Den første som haler 50.000 ud af hende.
Må den bedste mand vinde.
Tak.
Hun sidder ved roulette-bordet,
og venter bare på Deres Højhed.
Og Freddy?
Han er forsvundet.
Måske går det endelig op for Sjakalen, at han ikke er jævnbyrdig med løven.
Hold øjnene åbne, Andre. Han kommer.
Undskyld. Undskyld.
Undskyld, ma'am. Undskyld.
Det er jeg ked af.
Om forladelse.
Hej.
Tak.
Undskyld.
Tak.
Om forladelse, Miss. Vil du have noget imod, at spille for mig?
Det er frygtelig besværligt for mig at nå bordet.
Javist. Hvad nummer kunne du tænke dig?
Sådan som mit held har været på det sidste...
Vil du vælge et nummer for mig?
Jeg kan bruge alt det held jeg kan få.
Miss? Ville du spørge den herre, om han kunne låne mig et par dollars for den?
Undskyld, det kan jeg ikke, monsieur.
Det er okay. Tak.
- Undskyld. - Monsieur vinder igen.
Hør, måske kan jeg hjælpe dig.
- Det var min sidste chance. - Din sidste chance til hvad?
Min sidste chance for en operation.
Jamen, burde Fladen ikke betale for din operation?
Det er ikke til mig. Det er til min bedstemor.
Jeg har lige hørt fra hospitalet,
at hendes tilstand er ret dårlig, og hvis de ikke snart opererer,
vil hun måske...
Jeg kender dig ikke engang, og her plager jeg dig med mine problemer.
Sådan skal du ikke føle.
Hvorfor fortæller du mig ikke, hvad de er?
Bare det ene uheld efter det andet.
Andre, kom med mig.
10.000 franc.
Det er næsten $2.000.
Jeg ved ikke, hvordan jeg kan takke dig.
Men jeg ønsker, du skal vide,
at du har reddet livet for en vidunderlig person.
Du er en vidunderlig person. Tak.
Du er velkommen.
Freddy, ville en operation hjælpe dig?
Nej. Mit problem er ikke fysisk.
- Det er følelsesmæssigt. - Virkelig?
Jeg er på seks ugers MTO.
Mentalt Trauma Orlov.
- Hvad skete der? - Tja,
Jeg var forlovet med en pige hjemme i USA.
Og vi elskede at danse.
Vi ville være professionelle. Er det ikke tosset?
Og vi fik mulighed for at optræde på fjernsyn, på Dans USA.
Og vi besluttede, at hvis vi vandt, ville vi gifte os.
Så, vi kom på, og vi dansede, og vi vandt.
Fantastisk.
Og i spændingen, blev vi adskilt.
Så jeg tog tilbage til studiet,
og der var de,
nøgne,
og de dansede.
Og så stoppede de,
og elskede lige midt på dansegulvet.
Hvem var hun sammen med?
Deney Terrio, værten på Dans USA.
Det er jeg ked af.
Næste morgen vågnede jeg, og mine ben var ubrugelige.
- Følelsesløse. - Ih, du godeste.
- Jeg kunne ikke gå. - Ih, du godeste.
- Nogen må uden tvivl kunne hjælpe dig? - Ja, men...
Hvad?
Der er den her psykiater,
Doktor Emil Schauffhausen fra Liechtenstein.
Hvorfor går du ikke til ham?
En mand som Schauffhausen er efterspurgt over hele verden.
Han får et astronomisk honorar.
Det er ikke noget, jeg kan klare.
Hvad mener du med astronomisk?
$50.000.
Det er en masse penge.
- Freddy, er du OK? - Åh, Gud.
De danser. De danser.
Vi går op på mit værelse med det samme og skriver til dr. Schauffhausen.
Åh, Gud. De danser.
Før mig bort fra dette sted.
Åh, Gud!
Dr. Emil Schauffhausen, clo Schauffhausen Klinikken, Liechtenstein
Jeg ville ønske, du ikke havde skrevet de ting om mig.
- Du får mig til at lyde som en helt. - De er sande, ikke?
Ja. Du burde dog ikke have lovet ham pengene.
Hvor får jeg fat i $50.000?
Lad mig om det, Freddy. Nar tiden er inde, lover jeg, at du har dem.
Jeg går nedenunder og poster det brev, og jeg er straks tilbage.
Janet.
Tak.
Nummer et! Nummer et!
Dr. Schauffhausen.
Dr. Emil Schauffhausen.
Dr. Schauffhausen.
Dr. Emil Schauffhausen.
Goddag igen.
Er du dr. Schauffhausen?
- Ja, Fräulein. - Sikket tilfælde. Det er et mirakel.
Jeg har lige skrevet et brev til dig om nogen, som behøver din hjælp.
Godt. Jeg ser frem til at læse det, nar jeg vender hjem til min klinik.
Hvad?
Farvel.
Kunne jeg ikke tale med dig bare et øjeblik, lige nu?
Jeg er på ferie.
Men det er om en amerikansk fladeofficer, Fred Benson.
Du så ham. Han sad ved siden af dig ved roulette-bordet.
- Benson. Benson. - I kørestolen?
Er det ham, som har skrevet alle de breve til mig?
Noget med hans forlovede, som løb væk med en danser.
Det er ham. Og han er her på hotellet.
Jeg hader at forstyrre dig, mens du er på ferie, doktor,
men kunne jeg få dig til at se på ham?
Jeg er ked af det, Fräu... Hvad er dit navn?
- Janet Colgate. - Janet.
Jeg er ked af det, Janet, men hvis jeg ser din ven Benson, må jeg se alle.
Jeg må trække grænsen et sted.
- Men hvis det handler om penge, jeg... - Du har ikke givet ham nogen penge?
Kun en smule. Til hans bedstemors operation.
- Giv ham ikke flere penge. - Hvorfor?
Ser du, hans ego har faet et voldsomt slag fra en kvinde.
Og hvis han accepterer velgørenhed fra en kvinde, er det endnu et slag.
- Det gør mit arbejde så meget sværere. - Betyder det, at du vil se ham?
- Okay. Jeg vil se ham. - Det er vidunderligt.
Men husk hvad jeg sagde. Ingen penge til ham.
Hvis jeg beslutter at tage dette tilfælde, må du betale honoraret direkte til mig.
- Forstår du? - Absolut.
Okay.
Hvor er drengen?
Freddy.
Hvor er du?
Man kan virkelig blive væk på de her store steder.
Jeg har en vidunderlig overraskelse til dig.
- Hvad? - Luk din øjne.
- Du er skør. - Kom nu.
Hvem er den person i verden, bortset fra din bedstemor,
som du bedst kunne tænke dig at se lige nu?
- Jeg giver op. Hvem? - Dr. Emil Schauffhausen.
Endelig mødes vi, officer Benson.
Efter alle de breve, føler jeg, at jeg kender dig.
- Han kan ikke tro, det virkelig er dig. - Ja, jeg tror, det er det.
Jeg er her for at hjælpe dig, min dreng.
Fantastisk.
Så, skal vi kaste et blik på de ben?
Så.
Du er lammet fra taljen og ned?
- Er det korrekt? - Ja, sir.
Fuldstændig lammet? Ingen følelse overhovedet?
Det er rigtigt.
Så du kan ikke føle guleroden, kan du?
Nej.
Sig mig om du kan føle det.
Kilde, kilde, kilde.
- Nej. - Nej?
Vi må prøve noget andet.
Noget en lille smule mere strengt.
Sig mig nu, om du kan føle det?
Nej.
Hvad med
det?
- Intet. - Intet?
Pas på, Janet. En smule tilbage.
Tak.
Hvad med det?
Intet?
Nogen følelse der?
Nej?
Dette tilfælde fængsler mig, Janet.
- Jeg tager officer Benson som patient. - Hørte du det, Freddy?
Jeg lejer en villa her. Vi flytter ham ind, og jeg kan virkelig arbejde på ham.
Tak, doktor. Tror du virkelig, at du kan få ham til at gå igen?
Jeg får ham til at løbe, springe, råbe, skrige,
ellers er mit navn ikke doktor Emil Schauffhausen
den tredje.
Se, doktor, han er så glad, at han græder.
Deres Højhed!
Mrs. Reed.
Jeg genkendte dig ikke øjeblikkeligt. Hvor vidunderligt at se dig.
- Veldtens beskytter. - Hvilken behagelig overraskelse.
Hvordan gik din mission til Belahavula?
Det var en stor succes, takket være dig.
Jeg er så stolt.
Mrs. Reed, må jeg præsentere Lady Janet. Lady Janet, det er Mrs. Reed.
- Goddag. - Goddag.
Deres Højhed. Deres accent.
- Jeg rejser inkognito. - Jeg forstår.
Hvordan har frihedskæmperne det?
Lady Janet er en af os.
Vidunderligt.
Og...
Dette er min kongelige adjudant, general Benson.
- Goddag. - Charmerende.
- Deres Høj... - Lad os spise frokost en dag, Mrs. Reed.
- Tak, Deres Højhed. - Jeg ringer til Dem.
Endelig.
En af mine tidligere patienter.
Uheldigvis, uhelbredelig.
Freddy, er det ikke dejligt? Jeg kan ikke tro, det virkelig sker.
Han ofrer sin ferie og deler sin villa. Det er utroligt.
Arthur, dette er Miss Colgate. Hun skal bo på hotellet.
Men officer Benson skal bo hos os.
Vær ikke bekymret. Du er tæt på mit værelse.
Jeg skal vage over dig nat og dag.
Må jeg vise dig villaen? Den har en fængslende historie.
Velkommen til helvede.
Det er så smukt.
Janet, vi har endnu ikke talt om mit honorar.
Det bliver $50.000.
- Ja, jeg må ringe til min far. - Jeg ville gerne gøre det for mindre,
- men klinikken vil ikke tillade det. - Jeg forstår.
- Lad mig vise dig resten af villaen. - OK.
- Hvad med Freddy? - Freddy, gå ind på dit værelse.
Jeg vil også gerne med ovenpå.
Selvfølgelig vil du gerne det. Kom nu.
- Men han kan ikke. - Jo. Det er alt sammen i hans hoved.
- Det virker så ubarmhjertigt. - Stol på mig. Jeg er læge.
Først viser jeg dig musikværelset.
Ih, du godeste.
Er det ikke smukt?
Jeg elsker alle disse gamle musikinstrumenter.
Denne spilledåse. Den er min favorit.
Hør.
I gamle dage, plejede folk at danse til dette.
Kom.
Freddy.
Jeg hørte musikken og trak mig selv op af trappen.
Og så så jeg dig og ham
danse!
Jo mere han ser os danse, desto mere vænner han sig til det.
Det er frygteligt at se os sådan, er det ikke?
Janet, du har ret.
Nu kan han ikke se os.
- Det er forfærdeligt. - Ikke føle medlidenhed.
Jeg ved, det er svært,
men det er kun igennem vores styrke, at Freddy finder sin.
Jeg har planlagt en strålende dag for Freddy.
Men jeg har brug for din hjælp til at gøre hans terapi vellykket.
- Du sidder her. - Tak.
Jeg sidder her
og Freddy sidder der.
Sir, officer Benson er ikke på sit værelse. Jeg fandt dette på sengen.
Tak, Arthur.
Hvad? Hvad står der?
"Jeg har mistet håbet. Vær venlig at sørge for min bedstemor får min forsikring og,
hvis mit lig driver i land,
at mine jordiske rester bliver brændt og kastet udover Suwannee floden."
Han drukner sig.
Der er han, doktor.
Sæt dig ned. Sæt dig ned.
Det er bluff for at opnå min sympati.
Lad som om du morer dig. Grin højt.
Højere.
Kunne du tænke dig nogle jordbær?
Han kigger. Bliv ved med at grine.
Undskyld, sir. Manden er her med din parabolantenne.
Hvilken parabolantenne?
Jeg kommer straks tilbage.
Hvad skal jeg med en parabolantenne?
Freddy!
Jeg er løbet løbsk!
Jeg er løbet løbsk! Ih, du godeste!
Åh, nej! Åh, nej!
Freddy! Freddy!
Freddy! Nej.
Freddy, vær sød at stoppe.
Janet, få mig ikke til at kravle rundt om dig. Sandet er for varmt.
- Så bliv hvor du er. - Og hvad så?
Nar du ikke kigger, kommer jeg herned, og jeg gør det for alvor.
Så forlader jeg dig ikke.
Jeg henter dr. Schauffhausen.
Janet. Janet. Janet!
Ikke ham. Han hader mig. Han prøver at tortere mig.
Han hader dig ikke.
Han virker måske streng, men han prøver bare på at hjælpe dig.
Fa mig ikke til at gå tilbage. Kan vi ikke bare blive en smule længere?
Tja...
Som jeg forventede.
Jeg undskylder, at jeg var så deprimeret i morges.
Det er bare sådan, at i nat havde jeg en drøm om hende.
Jeg husker, hvordan jeg plejede at stirre på hende
og bare sidde og røre hendes ansigt sådan her.
- Det er så sødt. - Hun var den første pige, jeg kyssede.
Er det sandt?
Og nu vil jeg sandsynligvis ikke kysse en anden pige resten af mit liv.
Freddy, det er latterligt.
Du er en tiltrækkende og spændende og følsom mand.
Jeg er sikker på, der er en million kvinder, som gerne vil kysse dig.
Jeg vil spørge dig om noget, og du skal være fuldstændig ærlig overfor mig.
OK.
Synes du, at jeg er tiltrækkende og spændende?
Miss Colgate.
Må jeg venligst tale med dig?
- Undskyld. - Janet, jeg lader sagen falde.
Nej, lad venligst være. Jeg ved, jeg ikke burde have gjort det.
Der er bare sådan, at jeg føler medlidenhed med ham.
Du hørte den forfærdelige historie om hans kæreste og danseren
- Hvad gjorde den ved dig? - Den gjorde mig fysisk syg.
Så vær venlig at hjælpe ham. Jeg be'r.
- Okay. Det vil jeg. - Tak.
Men, Janet, vi må skjule vores medlidenhed.
Du og jeg må være hans forbillede.
Vi må more os så meget,
at Freddy får lyst til at springe ud af kørestolen og slutte sig til os.
Jeg skal prøve, doktor, men det bliver ikke let.
Jeg vil være der til at hjælpe dig.
Hvor meget af dette kan han udholde?
Vis ingen medlidenhed. Se glad ud. Mór dig.
- Er du sikker? - Ja. Kom, kom.
Er hun ikke utrolig? Ville du ikke gerne danse med hende?
Hvad holder dig tilbage? Kom ud af den stol og dans med pigen.
OK. Hvis du bare vil sidde der og gå glip af alt det sjove.
- Hvem er røvhullet? - "Rejs dig op og dans" siger han.
Jeg ville gerne knalde ham en.
Jeg ville ikke have så meget imod det, men hun plejede at være min pige.
Hvis bare vi kunne være alene, så tror jeg, jeg har en chance.
Men han er der altid.
Jeg har en anden idé. Det var kærlighed, som anbragte ham i den stol.
Måske kunne kærlighed få ham op.
Har du noget imod, at jeg giver dig et lille kys?
- Tja, hvis du tror, det ville hjælpe. - Ja, jeg tror, det ville hjælpe.
- OK. - Godt.
- Den lort. - Hvad synes I?
Der er et transportfly, som flyver til Honduras klokken et.
Hvad siger du til, at din ven var på det?
- Godnat, Freddy. - Jeg kommer tilbage. Tænk positivt.
Doktor, mener du, at terapien virker?
- Ja, jeg er forfærdelig tilfreds. - Godt.
Jeg er ked af forsinkelsen med dit honorar. Jeg burde have det i morgen.
Det tog længere, end jeg troede at rejse pengene.
- Måtte du rejse pengene? - Gevinsten var ikke helt nok,
så jeg bad min far sælge bilen og møblerne og alle smykkerne.
- Hvilken gevinst? - Fra konkurrencen.
Ser du, jeg blev valgt til USA's sæbedronning.
Det er derfor, jeg er på denne alle-udgifter-betalt tur i Europa.
Ejer din far ikke USA's Sæbefirma?
Nej. Jeg bruger bare deres vaskemiddel.
Ser du, jeg meldte mig til deres konkurrence, og så vandt jeg.
Du kender knap Freddy, men du ville sælge alt, du ejede for ham?
Tja, det er ikke alt. Jeg beholder minken. Er det forkert?
Desuden, at vide at jeg har hjulpet en mand som Freddy til at leve livet igen,
er mere værd for mig end bilen eller møblerne eller alle smykkerne.
Jeg kunne virkelig ikke ønske mig en bedre gevinst end det.
Jeg anede ikke, at folk som dig eksisterede.
Du er gavmild, oprigtig.
Du er vidunderlig.
Tak.
Nå, godnat.
Godnat.
Freddy, få det ind i dit hoved. Væddemålet er forbi. Hun har ikke pengene.
Det lyder, som om du prøver at komme ud af væddemålet.
Hvis du prøver at komme ud af det, fint. Så taber du, og forlader byen.
- Men hun har pengene. - Kun ved at sælge alt hun ejer.
Kom nu. Hun beholder minken.
Hvis vi snyder hende for alt, ender hun stadig med at have en pæn mink.
Freddy, kvinderne, som jeg har med at gøre, er omhyggeligt udvalgt.
De er velhavende og fordærvede. Jeg udnytter aldrig de fattige eller de dydige.
Okay. Vi glemmer pengene, men væddemålet står stadig.
- Vi finder på et nyt væddemål. - Okay. Hvad er væddemålet?
- Et fuldkomment nyt væddemål. - Nå, ja, find på et.
Vi gør hende til væddemålet.
Hvad mener du?
Hvad tror du, at jeg mener?
Den første der kommer i seng med hende.
Har du aldrig en følelse, som udspringer over taljen?
Nej.
Lad mig fortælle dig noget, Freddy. Dette er helt sikkert.
En kvinde som Janet ville aldrig hengive sig til en mand som dig.
Hvad? Hvad?
Tror du rent faktisk på det?
- Det ved jeg, Freddy. - Skal vi vædde?
Okay, Freddy, jeg vil vædde. Men jeg konkurrerer ikke om at vinde.
Jeg vædder bare på, at du fejler.
- Taberen forlader byen. - Taberen forlader byen.
Det må jeg sige. Det må jeg sige!
- Hvad vil du? - Du spærrer min lage.
Se kaptajnen. Han er bag i lastbilen.
Hør her.
- Det er privatejendom, at du ved det. - Bare se kaptajnen bagi.
Kaptajn? Hvem af jer er...
- Vil du være okay? - Ja. Hun sagde, hun ville møde mig her.
Ønsk mig held og lykke.
Freddy. Jeg troede, dr. Schauffhausen kørte dig hjem?
Nå, ja, det gjorde han. Jeg kunne ikke sove.
Jeg må tale med dig, Janet.
Jamen, kom ind.
Jeg tænkte på, hvad dr. Schauffhausen fortalte mig.
At jeg kunne gå igen, hvis begæret var stærkt nok?
Ja, han fortalte mig det samme.
Janet, jeg tror, du er den eneste i verden, som kan give mig det begær.
Hvad mener du?
Jeg elsker dig
og jeg tror, jeg kunne gå igen, hvis jeg troede, du også elskede mig.
Åh, Freddy.
Men jeg har stadig denne forfærdelige frygt.
- Hvilken frygt? - At mine følelser ikke bliver gengældt.
Men dine følelser bliver gengældt
fordi jeg tror også, at jeg elsker dig, Freddy.
Og du vil gå.
- Her. - Hvad laver du?
Rejs dig nu op og gå hen imod mig.
- Nej. - Kom nu. Du kan godt.
- Du skuffer mig ikke? - Nej, jeg skuffer dig ikke.
Rejs dig op og gå imod mig. Jeg be'r, Freddy, bare prøv.
Kom nu.
Kom nu. Giv slip.
Jeg står.
Jeg står!
Ja. Gå nu hen imod mig.
- Du skuffer mig ikke? - Nej, jeg vil ikke skuffe dig.
Det er rigtigt. Det er rigtigt.
Gud, du gør det.
- Vil du hvile dig? - Nej, nej, jeg vil blive ved.
Gå derover. Gå derover.
- Her? - Jeg vil se, hvor langt jeg kan gå.
Her?
- Her? - Ja.
Gå hen til mig.
- Jeg er stadig bange. - Vær ikke bange.
- Vil du ikke kysse mig? - Ja.
Hvis du kommer herover, vil jeg bevise, at jeg elsker dig.
- Vil du bevise det? - Kom nu. Kom nu.
Du kan godt. Kom nu. Tag et skridt.
- Det er rigtigt. Jeg vidste, du kunne. - Jeg går!
Jeg klarede det! Jeg klarede det!
Ja, Freddy. Du klarede det.
Og alt sammen på grund
af din kærlighed.
Vores kærlighed, Freddy.
Vi elsker dig alle sammen.
Det er øjeblikke som dette, der gør det værd at være læge.
Intet under de kalder dig et geni. Du sagde, han kom i aften, og det gjorde han.
Du sagde, at han ville gå, og det gjorde han.
Freddy, jeg begynder at tro, denne mand virkelig kan udføre mirakler.
Det begynder jeg også at tro.
- Hvordan helvede kom du af det fly? - Jeg kom aldrig på det.
- Der var seks matroser i den lastbil. - Syv matroser, Freddy.
Jeg er reserve i den kongelige flade.
Du tror, du snørede mig. Dette er bare begyndelsen.
Nu skruer jeg virkelig charmen på.
Nej, du gør ikke, Freddy. Jeg tager hende til lufthavnen i morgen tidlig.
Du fejlede. Jeg sørger for, at hun kommer så langt væk fra dig som muligt.
Virkelig? Og hvordan planlægger du at få hende i lufthavnen,
uden Freddy Benson klistret til din side? Hvad laver du?
Hej, se hvem vi har her.
Åh, ja. Og han kan gå, lige som manden sagde han kunne.
Venner, se her.
Hej.
Hej, vil I tage jer af min ven, indtil jeg kommer tilbage?
Der er masser af mad og champagne på vej.
- Kunne jeg ikke bare ringe til Freddy? - Nej. Stol på mig i dette anliggende.
Men jeg tror, jeg måske elsker ham, og jeg tror, at han måske elsker mig.
Og nu hvor han er helbredt...
Så er det endnu mere vigtig for dig at tage væk et par uger.
- Hvis en mand elsker dig, følger han dig. - Men hvordan ved jeg...
Stol på mig en sidste gang.
Okay.
Men hvad med dit honorar?
Du gør som jeg beder dig om, og du kan beholde honoraret.
- Mener du det? - Ja.
Du er vidunderlig.
- Vil du fortælle Freddy, jeg sagde farvel? - Selvfølgelig.
Tak.
Farvel.
- Hallo, kammerat. - Hallo.
- Tak, kammerat. - Okay.
Skete det virkeligt? Jeg kan ikke tro det.
Hør, jeg må af sted. Pas på dig selv. Vi ses.
- Fremragende fyr. - Farvel.
Nå, du synes virkelig at more dig.
Jeg morede mig fremragende.
Vær venlig at række mig det superglue opløsningsmiddel.
Jeg var på den væg i seks timer.
Gud. Jesus.
- Nå, Freddy, det er forbi. - Hvad er forbi?
Se den flyver? Der flyver dit væddemål.
Janet er på det.
Hav ære nok til at indrømme det, Freddy. Du har tabt.
Gå selv ind og se. Hun er væk.
Hav en god rejse og en blomstrende karriere.
Janet.
Janet, det er mig, Freddy.
Janet.
Jeg tabte.
Freddy!
Freddy?
- Du er her. - Hej.
Doktoren sagde, det måske ville bringe din bedring i fare, men jeg måtte se dig.
Ser du, jeg er virkelig forelsket i dig.
Virkelig?
Du elsker mig faktisk?
Nu da du kan gå, tror du, at du kan...
Jeg kan prøve.
Du tror måske ikke på dette, men jeg har ikke haft meget erfaring.
- Heller ikke mig. - Vil du trække gardinet for?
Javist.
Og lukke døren?
Ja.
Det er Andre, sir.
Tak.
- Hallo, Andre. Hvilken dejlig morgen. - Monsieur Jamieson?
- Ligger du ned? - Hvad?
Miss Colgate blev set vende tilbage til hotellet.
- Men jeg tog hende til flyveren. - Så tog nogen hende af.
- Hvor er Freddy? - Sjakalen er sammen med Miss Colgate.
De har været sammen på hendes værelse, med gardinerne trukket for.
- Hvor længe? - Ikke længe.
Men længe nok. Det er en katastrofe.
Det virker, som om læreren har undervurderet sin elev.
Vi må acceptere nederlag med ynde.
Nu vil jeg forberede mig på Sjakalen.
Jeg er sikker på, han snart kommer herover for at hovere over sin sejr.
Tak, min gamle ven.
Janet.
Janet. Hvad er der i vejen?
Jeg ved, hvad du sagde, men jeg måtte bare se ham igen.
Ser du, jeg troede, jeg var forelsket i ham.
- Hvad? - Jeg tog tilbage og så ham og...
- Og? - Og...
Vi elskede og...
Jeg prøvede at gøre ham tilpas, men hvordan kunne jeg have vidst?
Og så faldt jeg i søvn, og da jeg vågnede, var han væk.
Han tog alle mine penge. Min mink, mine smykker, mine rejsechecks.
Selv min lille pung til småpenge.
Hvilken slags mand ville gøre sådan noget?
Og ved du hvad ellers? Jeg begynder at tro, at han kunne gå.
At han forgav det hele bare for at få mig og mine penge.
Det var alle mine sparepenge, gevinsten. Alt.
$50.000!
Janet, jeg fortalte dig, at jeg ville se bort fra mit honorar.
Det var her allerede. Jeg havde det i min håndtaske.
Hvad skal jeg sige til min far? Nogle af pengene var hans.
Arthur.
Ja, sir?
Jeg vil have dig til at ringe til Andre og bede ham finde officer Benson.
Det ser ud som om han har stjålet nogle af Miss Colgates besiddelser.
Jeg er i lufthavnen.
Janet, jeg dækker dine tab.
Du og din far får jeres $50.000 tilbage,
og jeg sætter dig på det næste fly.
Og denne gang, sørger jeg for, at du er på det.
Men du er ikke ansvarlig. Hvordan kunne du have vidst det?
Enhver god psykiater ville have vidst, at han var en charlatan.
Kom. Ligegyldig hvad, det er billigere end en fejlbehandlings-retssag,
som jeg er sikker på, at du vil vinde.
- Jeg kan ikke tage imod dine penge. - Du kan, og du vil. Tag dem.
Janet, kom nu.
- Du skifter fly i Paris. - OK.
Jeg har det ikke godt med at tage imod dine penge.
Jeg har det godt med det.
Det har været så dejligt at møde dig, jeg...
Hvis du nogensinde kommer til Cleveland, ringer du til mig?
Det gør jeg.
Farvel.
Janet!
Hav en god flyvetur.
Tak.
Jeg kan ikke tage dem. De tilhører ikke mig.
Og jeg vil altid have noget af dit, som betyder meget mere.
Farvel.
Monsieur Jamieson. Jeg fangede ham på hotellet, ved gerningsstedet.
Hvilken forbrydelse? Hvad taler den fyr om?
Hør, Freddy. Denne gang, er hun virkelig på det fly.
- Og du kan ikke gøre hende fortræd. - Lod du hende rejse?
Stop! Stop!
Kom tilbage!
Stop!
Din idiot! Du lod hende rejse!
Du bollede med hende, men du behøvede ikke at stjæle hendes penge.
Stjæle hendes penge? Det gjorde jeg ikke. Hun stjal fra mig.
Jeg var ved at vinde væddemålet, hun siger "Træk gardinerne for."
"Luk døren." "Har du noget imod at tage et brusebad." Jeg tog et brusebad.
Da jeg kom ud, var hun væk. Mit tøj, min tegnebog og mit ur var væk.
Hun tog endda de 2.000 franc hun gav mig.
Forventer du, jeg skal tro det, nar hun returnerede de $50.000, jeg gav hende?
- Hvilke $50.000? - De $50.000 du stjal fra hende.
Jeg stjal ikke $50.000 fra hende!
Hej, der er mit tøj.
"Hejsa, drenge. Det var sjovt."
"Jeg vil savne jer. Knus, Janet. Sjakalen."
"PS. Jeg beholder pengene. Er det forkert?"
Af alle de infame...
Hun er modbydelig!
Hun lyver! Hun er bedragerisk! Hun er falsk!
Hun er udspekuleret, og hun er uærlig!
Ja.
Er hun ikke vidunderlig?
Arthur.
Undskyld, jeg ødelagde din video. Giv mig model-numret.
- Nar jeg er faldet til, sener jeg en check. - Hold kæft.
Nå, tak for at lade mig blive en ekstra uge.
Jeg havde på en made regnet det ud fra begyndelsen. Der er J i Janet og Sjakal.
Hvis man tænker over det, er det iøjnefaldende.
Hvornår tror du, hun havde regnet os ud?
Fra begyndelsen, Freddy.
Hun havde regnet os ud helt fra begyndelsen.
Hun var perfekt.
Så hvad vil du gøre nu?
Tja, det bliver stille heromkring nu.
Sæsonen er forbi.
Efteråret er på vej.
Jeg lukker en del af huset af.
Nå, farvel.
Farvel, Freddy.
Et øjeblik, alle sammen. Et øjeblik. Kan I vente?
Stop, stop, stop. Undskyld. Stop.
Undskyld. Undskyld.
Hejsa, mine øjesten. Der er I.
Gud, laver du sjov med mig med det grus? De hæle var ikke lavet til det.
Goddag! Vi klarede det. Kunne du få taskerne herop pronto?
Ja, tak.
Nej, først, intros.
Nikos. Nikos, kom herover.
- Nikos, kom her. - Okay, Paula.
Kom nu, alle sammen. I skal møde Mr. Blevet Til Noget.
Jeg viste Nikos nogle ejendomme i Florida.
Han siger "Jeg vil investere mine 16 million dask et nyt sted."
Jeg sagde "Hvor?" Han siger "Hvad med Australien?"
Og da slog det mig. Bom! Australien, laver du sjov?
Vi må møde Mr. Australien. Han siger "Hvorfor ikke?" Jeg siger "Hvorfor ikke?"
- Meget snart, hele gruppen siger... - "Hvorfor ikke?"
Så her er vi.
Så, Nikos Papandropolous, jeg synes, du skal møde Australiens yndlingssøn,
Chips O'Toole.
Tja, vil du ikke sige noget?
G'day, Nikos. Hvordan går det, sport? Godt for dig, cobber.
Chips O'Toole. Hoteller og olie fra nedenunder.
Har du stadig noget ledigt i Sydney?
Nej, alt er væk, Paula.
Det gør ikke noget, Nikos. Folk falder fra, gør de ikke?
Under alle omstændigheder kom med op til huset. Vi griller nogle rejer til jer.
Hej, jeg glemte næsten nogen.
Mr. Junior Partner. Manden Chips ikke kan være foruden.
Vidunderbarnet. Randy Bentwick.
Desværre er Randy døvstum.
Okay, alle op til huset til en drink.
I vil gerne have nogle flere cocktails, ikke?
Isen smelter. Skynd dig.
Gå bare op. Følg stien rundt om huset.
Bliv ved. Sådan, bliv ved.
Jeg kommer straks op.
Venner, sidste år lavede jeg $3 millioner.
Men jeres 50.000 var de sjoveste.
Er I klar?
Lad os ordne dem.
Visiontext tekster: Christina Mohr