A SIMPSON CSALÁD
SPRINGFIELDI ATOMERŐMŰ
FÉLIG FÁJDALOMMENTES FOGÁSZAT
SPRINGFIELDI ÁLTALÁNOS ISKOLA
NEM SZÍTOK FORRADALMAT.
VIGYÁZAT!
HAVI ANYAMAGAZIN CUKROS ROPIPEHELY
MOE KRICSMIJE
BUSZ
Lisa! Lisa, még mindig odabent vagy?
Valami baj történt? Beleestél?
Lisa!
- Előbb nők és gyerekek. - Mi a…
Hol lehet a kulcsom?
Ki lopta el?
- Mi lesz? Elkések a munkából. - Homer, a fejedet is
elhagynád, ha nem lenne a nyakadhoz nőve.
- Átnézted már a kanapét? - A kanapé! Remek ötlet.
Meleg. Nem is, langyos.
Egyre hidegebb. Jéghideg.
- Tudod, hol a kulcsom? - Nem. A reggelidről beszélek.
- Esetleg a lomtárban nem lehet? - Lomtár! Remek ötlet.
Ó, apa!
- Ó! - Ó, Homer.
Tessék!
Nagyon sajnálom,
de csak két sütemény maradt hármótoknak.
Nos, anya, egyikünk az elmúlt három évtizedben
több mint elég süteményt evett, szóval…
- Bart! - Vedd az enyémet!
Egy egyszerű süteménytől nem lesz jobb kedvem.
- Ez az! - Király!
Rendben, osztály. Kezdjük az elejétől!
Egy és két és há' és…
Én országom, rólad énekelek
Lisa!
Lisa Simpson!
Lisa, a My Country 'Tis of Thee zeneműben
nincs helye improvizációnak.
De Mr. Largo, erről szól a hazám is.
Miről?
Azokért a hajléktalan családokért játszom, akik az autójukban kell, hogy éljenek.
Az iowai farmerekért, akiknek a földjeit elvették
az érzéketlen bürokraták.
A nyugat-virginiai szénbányászokért, aki…
Ez mind szép és jó, Lisa, de a felsoroltak közül
senki sem lesz a jövő heti előadáson.
Most pedig, osztály, kezdjük az elejétől!
Öt, hat, hét…
Minden délben megszólal a csengő,
és ide terelnek minket etetésre.
Mi meg ülünk, mint a marhák,
és kérődzünk az elkerülhetetlentől rettegve…
Kajacsata!
Gyerünk már, Lis! Mire vársz?
Dobd a spagettit!
Én ebben nem veszek részt.
Lisa, mi itt most kidobóst játszunk.
A játék lényege az, hogy kitérj a labda elől
- valami ügyes mozdulattal. - Vagyis ne hagyjam magam kidobni.
Kisasszony, mondd el, miért nem akarsz
normálisan játszani?
Túl szomorú vagyok.
Túl szomorú a kidobóshoz?
Ez nevetséges. Mutass egy kis lelkesedést!
Játékra fel!
Gyerünk, gyerünk! Hajrá!
A piros sarokban
veretlenül, negyvennyolc győzelemmel a háta mögött
a ház vitathatatlan bajnoka,
a Harcikutya, Bart Simpson!
Hip, hip, hurrá!
És a kék sarokban,
győzelem nélkül, negyvennyolc vereséggel a háta mögött…
Elnézést, helyesbítek. Negyvennyolc megalázó vereséggel,
- amelyek mind kiütéssel végződtek… - Muszáj minden alkalommal ezt csinálnod?
Homer "Az emberi bokszzsák" Simpson!
ELSŐ MENET
Ó! Hülye joystick!
- Három másodperc, emberek! Új rekord. - Hé, nem! Nincs vége. Én… Kelj fel, te!
Kiütés. Oké. Ez az.
Megint itt, tökfej?
El az útból! Hogyhogy nem bukik le?
Várj egy percet! Nem tudom… El az útból, hülye!
- Homer? - Ne most, Marge!
- Kifelé a sarokból! - Üzenetet küldtek az iskolából.
Ezúttal mit csináltál, te kis gengszter? Félre az útból!
Nem én voltam. Senki sem látta. Nem tudják rám bizonyítani.
Nem, Bart. Ez most nem rólad szól.
Nem rólam? Biztos valami tévedés.
Hé, igazad van. Ez Lisáról szól.
Lisáról?
JELENTÉS
Lisa nem hajlandó kidobóst játszani, mert szomorú.
Nem tűnik annak.
Egy könnycseppet sem látok a szemében.
Ez nem olyan fajta szomorúság.
Ne haragudj, apa, de nem értheted.
Dehogynem, hercegnőm. Nekem is vannak érzéseim.
Tudod, mint például: „Fáj a hasam!”
Vagy: „Megőrülök!”
Miért nem ülsz ide apa ölébe, és meséled el, mi a baj?
Azon tűnődöm, hogy mi értelme ennek az egésznek.
Változtatna valamin az, ha nem is léteznék?
Hogyan tudunk éjszaka aludni, amikor annyi a szenvedés a világban?
Nos, én…
Gyerünk, Lisa! Lovagold meg a Homer lovacskát!
Gyí, te! Juhú!
Lisa, kicsim, miért nem megyünk fel?
Csinálok neked egy finom forró fürdőt.
Nekem mindig segít, ha szomorú vagyok.
Bocsi, apa. Tudom, hogy jót akartál.
Kösz, hogy megértesz.
Nos, Homer, úgy tűnik, komoly a probléma.
Ja, igaz. Bart, nyomás porszívózni!
Ne már! Nem csináltam semmi rosszat.
A bajban mindenki úgy segít, ahogy tud. Most pedig mozgás, fiam!
Azt hiszi, hogy ő a jófej Homer.
Majd én megmutatom neki! Azt hiszi, hogy ő a király.
- Élvezed a fürdőt? - Nem, nem igazán.
Nagy kár.
Én nagyon élveztem a porszívózást.
Talán lesz szerencsém kisikálni a kádadat is utánad.
Ez annyira jellemző Bartra.
Csak magára gondol.
Ne beszélj rólam így Maggie-nek!
Ő amúgy is mellettem áll.
- Nem. - De igen.
- Nem. - De!
Csak figyelj! Bebizonyítom.
Maggie, menj oda ahhoz, akit a legjobban szeretsz!
Ne, Maggie! Gyere ide, kislány! Gyere hozzám!
Gyerünk, Maggie!
Ne, Maggie! Ne a giccsre menj!
A belső értékeket keresd!
Rendben, Maggie. Menj csak Barthoz!
Pontosan. Gyere ahhoz, akit a legjobban szeretsz!
Jaj, ne! Gyerünk! Ne hagyd, hogy a… Kifelé a…
Jaj, ne, már megint!
Menj át a… Á!
Hé, apa, te nagyon rossz vagy ebben.
Nem. Csak az a helyzet, hogy én…
Nem tudtam figyelni ebben a pokoli lármában.
Lisa, Lisa!
Lisa, mit mondtam neked
ezzel a szax-valamivel kapcsolatban?
Csak bluest játszottam, apa.
Lisa, sajnálom. Nem akartam kiabálni.
Folytasd csak! Játszd a bluesodat, ha az boldoggá tesz.
Nem. Semmi baj, apa.
Majd dolgozom az ujjtechnikámon.
Hacsak az ujjaim csattogását a billentyűkön nem találod túl hangosnak.
Halljuk!
Csináld olyan hangosan, ahogy akarod, Lis!
Meg kell találnom a hang forrását.
Ez gyönyörű volt. Mi ez?
Ó, csak egy kis dallam, amit én úgy hívok…
„Soha nem volt olasz öltönyöm-blues”.
Várj, Margie!
Mielőtt kilépsz azon az ajtón, mindig mosolyogj,
mert az emberek az alapján döntik el, mennyire jó anyukád,
hogy mekkora a mosolyod.
Mi a…
Kösd fel a gatyádat, Homer!
Bart, legyél velem kíméletes! Az apád vagyok.
Kíméletes vagyok veled, de olyan öreg és lassú vagy…
és gyenge és szánalmas.
Ne! Bart, ne!
Homer, ébredj, ébredj!
- He? Ó, ember! - Ó, te jó ég!
Hadd töröljem le a nyáladat!
Tudod, Marge, rémes dolog megöregedni.
Azt hiszem, életem legszomorúbb napja volt,
amikor rájöttem, hogy a legtöbb dologban le tudom győzni apámat.
És Bart ezt már négyéves korában megtapasztalta.
Miért vagy még mindig ébren?
Még mindig próbálok rájönni, hogy mi bántja Lisát.
Nem is tudom.
Barttal nem túl egyszerű, Maggie pedig rengeteg figyelmet igényel.
Mindeközben pedig a mi kis Lisánk fiatal nővé válik.
Ó, szóval erről lesz szó.
Ez valami fehérneműs dolog.
Jó éjt, Homer!
Most, most, mély b-dúr.
Ez az, Lisa. Felső regiszter!
Nagyon szép. Ügyes.
Én egyszer ebbe beleszakadtam.
Köszönöm, Mr. Murphy.
A barátaim csak Vérző ínynek hívnak.
Hű! Hogy kapta ezt a nevet?
Nos, hadd magyarázzam meg. Jártál már fogorvosnál?
- Igen. - Én nem.
Azt hiszem, el kéne mennem egyhez,
de így is elég fájdalmas az életem.
Nekem is akadnak problémáim.
Nos, nem segíthetek neked, kölyök.
Én csak egy fantasztikus szaxis vagyok óriási lélekkel.
- Viszont játszhatunk együtt. - Rendben.
Ó, olyan magányos vagyok
Mióta a babám elhagyott !
Nincs pénzem
És semmi nincs ingyen
Ó, olyan magányos vagyok
Mióta csak megszülettem !
Csak ez a rozsdás
Ez a rozsdás, öreg kürt van nekem
Meg egy rakoncátlan bátyám
Aki minden nap bosszant engem
És ma reggel a saját anyám
Átadta az utolsó süteményem
Az apámnak bizony
Az állatkertben lenne a helye
Én vagyok a legszomorúbb gyerek
A második osztályban
Tudod, elég jól játszol
ahhoz képest, hogy nincsenek valódi problémáid.
Igen, de nem érzem magam jobban.
A blues nem arról szól, hogy jól legyünk.
Inkább arról, hogy a többiek rosszabbul érezzék magukat,
te meg közben keress pár dolcsit.
Erről eszembe jutott, hogy játszom egy kis klubban,
a Dzsesszlyukban. Ha a környéken jársz, ugorj be!
Lisa! El attól a dzsesszes embertől!
- Anya! Maradhatok még egy kicsit? - Gyerünk innen!
Aggódtunk érted.
Nem személyes. Csak félek az ismeretlentől.
A Springfield város központjában pusztító tűz megsemmisítette a koncerttermet,
a Springfieldi Természettudományi Múzeumot, a Művészetek Központját,
- és Barney Bowlingozóját is. - Á!
Tisztviselők szerint a…
Ó, ne! Marge!
- Marge, minden rendben? - Nem! Nagyon ideges vagyok.
Szóval te is hallottad. Ó, istenem! Most mihez kezdjünk?
A pályák elég csapnivalóak voltak, de a kaja…!
- Lisa miatt vagyok feldúlt. - Ó, én is.
Én is. Amúgy miről lenne szó?
- Bart! - Mit gondolsz, elég kedves vagy
- a húgoddal, Bart? - Ja, persze.
Szereted őt, vagy sem?
- Jaj, anya. - Szereted, ugye?
Ne akard, hogy kimondjam! Tudom a választ. Te is tudod a választ. És ő is tudja.
Ejtsük a témát, jó?
Rendben, Bart. Nem kell kimondanod,
de viselkedj rendesen!
Legyél kedves a húgodhoz!
- Oké-zsoké. - Gyerünk, Bart!
Nincs vesztegetni való időd.
- Szia, haver! - Nem kell a szánalmad.
- Ugyan már! Majd én felvidítalak. - Hogyan?
Igen? Moe kricsmije. Moe beszél.
- Ott van Simon? - Ki?
Simon. Buk a vezetékneve.
Tartsa!
Buk Simon?
Hé, srácok! Itt van Buk Simon?
Mi?
Ó, várjunk csak! Buk Simon?
Te vagy az, ugye? Te gyáva kis törpe!
Ha egyszer elkaplak,
kibelezlek, akár egy halat, és megiszom a véredet.
Hová lett a humorérzéked, ember?
Lisa, el fogsz késni a zeneóráról.
Indulás!
ZAJFÖLDE JÁTÉKTEREM
Váltsa ezt fel! Mosodába megyek.
Ja, persze.
- Hol a bokszos videojáték? - Ott, a sarokban.
A maga helyében én tényleg mosásra használnám azokat.
Okostojás.
Hé, ez a kölyök egész jó.
- Egész jó? Viccel? - Már túl a kétezrediken
még mindig csak egyet dobott be.
Oké, ki a következő?
- Én, én, én, én, én! - Nem, én! Én!
Meg tudsz tanítani úgy harcolni, ahogy te csinálod?
- Nem hinném. - Gyerünk!
Megtanítom, maga pedig cserébe ugatni fog, mint egy kutya.
Te kis…
Megegyeztünk, Morzsi.
Nos, úgy tűnik, kifogyott a negyeddollárosokból, öregember.
Nem is baj.
A tippjeiddel
ma este laposra fogok verni egy bizonyos kis okostojást.
Howie! Világosan megmondtam, hogy ne pazarold a pénzed
ezen a hülye helyen!
- Bocs, anya. - És maga! A maga korában…
Szégyellheti magát!
Bocsásson meg! Azt hiszem, hív a feleségem.
Figyelj csak, Lisa! Nagyon fontos dolgot szeretnék mondani.
Szeretném, ha ma mosolyognál.
De most nincs kedvem hozzá.
Tudod, nem az számít, hogy belül mit érzel.
Az a lényeg, hogy mi látszik a felszínen.
Anyám tanított meg erre.
Fogd az összes rossz érzésed, és nyomd el magadban jó mélyre!
Egészen le, a térdeid alá,
amíg szinte azt nem érzed, hogy rajtuk taposol.
Ha sikerül, akkor befogadnak, meghívnak a partikra,
a fiúk kedvelni fognak, és magától eljön a boldogság.
Ó, ugyan már! Megy ez jobban is.
Na, ez az én lányom!
Máris népszerűbbnek érzem magam.
- Szép a mosolyod. - Köszi.
Miért szólsz hozzá? Biztos valami furcsát fog mondani.
- Nem fogok. - Tudod, régebben
okoskodónak gondoltalak, de azt hiszem, egészen rendben vagy.
- Aha. - Miért nem jössz át
hozzánk óra után? Megírhatnád a házimat.
Oké.
Öt perc, gyerekek, öt perc.
Nos, Miss Simpson, remélem, ma nem ismétlődik meg
a tegnapi féktelenül kreatív kitörés.
Nem, uram.
Hű, anya!
Szóval innen örökölte.
Lisa, bocsánatot kérek. Tévedtem. Mindent visszaszívok. Mindig légy önmagad!
Ha szomorkodni akarsz, kicsim, akkor legyél szomorú!
Mi melletted állunk.
És ha befejezted a szomorkodást,
akkor is ott leszünk.
Addig pedig
majd én mosolygok mindkettőnk helyett.
Oké, anya.
Mondtam, hogy abbahagyhatod a mosolygást, Lisa.
Mosolyogni támadt kedvem.
Most kiütlek még egyszer utoljára, és kész.
Ez kezd unalmas lenni, haver.
Kérlek, ne legyél túl kemény, fiam!
ELSŐ MENET
- Jaj! - Ez nem a te estéd, kisfiam.
Rendben, te akartad. Nincs többé Mr. Jófiú.
Aha! Blokkoltam. Ezt elszalasztottad.
- Ó! - Megvagy. Ó!
Ne is próbálkozz! Blokkollak.
A közönség állva tombol,
- míg Hurricane Homer gyilkolásra készül! - Fiúk, egy kis figyelmet kérek!
Csendet, Marge! Ez az én nagy pillanatom!
Bart "A véres pép" Simpsonnak annyi.
Reméli, hogy gyorsan megszabadítom a szenvedéstől!
Nos, szerencséd van, Bart! Jön a jobbos!
Ó, ne!
A meccsem, a meccsem!
Győzni tudtam volna a fiún.
Marge, hogy tehetted? Olyan kevesen múlt!
Sajnálom, de ez sokkal fontosabb egy bugyuta, hangos játéknál.
Igazad van, anya. Szeretném kihasználni ezt az alkalmat arra, hogy bejelentsem,
veretlenül vonulok vissza a videoboksz világától.
Ó, nyugodj már le, Homer!
Lisának ötlete támadt, hogyan tehetnénk az estét az egész család számára vidámmá.
A következő számot egy barátom írta,
a dzsessz egyik legnagyszerűbb kisasszonya.
Van egy rakoncátlan bátyám
Aki minden nap bosszant engem
És ma reggel a saját anyám
Átadta az utolsó süteményem
Az apámnak bizony
Az állatkertben lenne a helye
Mi?
Én vagyok a legszomorúbb gyerek
A második osztályban
A feliratot fordította: Szécsi Katalin