SPRINGFIELD KIRKEGÅRD
ELVIS AKSEPTER DET
ET BALANSERT BUDSJETT
SUBTIL POLITISK SATIRE
TV VOLD
Malerier.
Livløse bilder i fargefull gugge.
Men om natten får de et eget liv.
De blir portaler til helvete, så skumle og grusomme...
Bart, du bør advare om at episoden er skummel.
Kanskje de heller bør høre på War of the Worlds på radioen.
-Ja, mor. -Bra. Nå kan du holde Maggie.
Jeg skal kjøpe noen øreringer i gavebutikken.
Temaet på vårt første maleri i natt er det fæleste, ondeste,-
-mest diabolske beistet som har plaget verden. Jeg snakker om...
Djevelen.
Og så i høstkatalogen...
Vi liker denne. Det er en visjon i bringebærkrem.
Helt genial.
Og for å ta steget fra drømmer til virkelighet.
Beklager, Homer. Mens du drømte spiste vi donutene.
Vel, det var noen igjen, men vi kastet dem på en gammel mann.
Fordømte gribber. Jeg er ikke død.
Hold deg rolig. Husk opplæringen.
NØDPROSEDYRER
"Kjære Homer: Jeg skylder deg en nøddonut.
Hilsen Homer."
Kjøter! Han er alltid ett skritt foran.
Jeg ville solgt sjelen for en donut.
Vel, det kan vi ordne.
Flanders! Du er djevelen?
Det er alltid den du mistenker minst.
Mange tilbyr å selge sin sjel-
-uten å tenke på konsekvense...
Har du en donut eller ikke?
Straks. Bare undertegn her. Varm penn.
Hvem er fyren med geiteben? Jeg liker stilen hans.
Mørkets fyrste, sir. For kl 11.00-møtet.
HELVETES KJØKKEN
Husk at når du har spist den, eier jeg sjelen din i...
Vent. Hvis jeg ikke tar siste biten, får du ikke sjelen min, hva?
-Teknisk sett, nei, men... -Jeg er lurere enn djevelen.
-Jeg er lurere enn dje... -Du er ikke lurere enn meg!
Ser deg i helvete, Homer Simpson.
Neppe.
IKKE RØR HOLD AVSTAND
IKKE SPIS! FARS SJELEDONUT
Forbuden donut.
Vel, vel. Spiste opp noe?
-Homer, spiste du donuten? -Nei.
Den brede baken din redder deg ikke nå.
-Hei, Bart. -Hei.
Vent. Har ikke faren min rett til en rettssak?
Dere amerikanere og deres rettferdige rettssaker.
Det så mye lettere i Mexico. Greit. Ok.
Vi har rettssaken i morgen ved midnatt.
Til da skal du tilbringe en dag i helvete.
Det var ikke så ille.
PØLSEKJØTT
HELVETESLABEN IRONISK STRAFFAVDELING
Så du liker donuter, hva?
Her er alle donutene i verden.
Mer.
Jeg skjønner ikke. James Coco ble gal på 15 minutter.
-Homer, er du ok? -Nei.
Mr. Simpson, ikke vær redd. Jeg så Matlock på en bar i går.
Lyden var ikke på, men jeg fikk med poenget.
Hør, hør. Retten for infernalske saker er satt.
Greit. Men først, noen regler.
Nummer en: Vi får dopauser hver halvtime.
Greit. Nummer to: Juryen velges av meg.
Greit. Nei, vent.
Stillhet. Jeg gir dere den fordømte juryen.
Benedict Arnold. Lizzie Borden. Richard Nixon.
Men jeg er ikke død ennå. Jeg skrev nettopp en artikkel i Redbook.
-Jeg gjorde deg en tjeneste. -Ja, herre.
John Wilkes Booth. Piraten Svartskjegg. John Dillinger.
Og startoppstillingen i 1976-årgangen til Philadelphia Flyers.
Beklager, herr Svartskjegg, dette er den eneste stolen som er igjen.
Denne stolen er høy, sier jeg.
Jeg holder her kontrakten mellom meg selv og Homer Simpson-
-der han lover sin sjel mot en donut, som jeg ga ham.
Og den var kjempegod.
Jeg ber bare om hva som er mitt.
Det var en fin tale, sir. Men jeg spør, hva er en kontrakt?
Webster's definerer det: "En enighet under loven som ikke kan brytes."
"Som ikke kan brytes."
Unnskyld, jeg må på toalettet.
Mr. Hutz?
Homer Simpson, jeg blir nødt til å dømme deg til en evighet med...
Vent! Før du sender ham til helvete, er det noe du må se.
Et fotografi av Homer og meg i bryllupet.
Ble dere gift på akutten?
Vel, Homer spiste hele bryllupskaken alene, før bryllupet.
Les på baksiden.
-Det er et skattekart. -Idiot, du kan ikke lese.
Stemmer. Mine utskeielser var min måte å kompensere på.
"Kjære Marge: Du har gitt meg din hånd i ekteskap.
Alt jeg kan gi deg er min sjel-
-som jeg lover deg for evig."
Vi har hørt nok. Herr dommer, vi finner at Homer Simpsons sjel-
-er rettmessig eiendom til Marge Simpson og ikke djevelen.
Ok, Simpson, du får sjelen din tilbake.
Men la den sure donuten for evig sitte på hodet ditt.
Homer, ikke pirk på den.
Men jeg er så søt og god. Vel, tid for jobben.
Far, jeg ville ikke gått ut om jeg var deg.
Ikke vær redd, gutter. Han kommer ut en gang.
Neste objekt i vårt uhyggelige galleri heter Skolebussen?
De mener nok Skumlebussen.
Nei. Står rett her, "Skolebussen".
Vel, det fins ikke noe skumlere enn å måtte gå på skolen.
SPRINGFIELD BARNESKOLE
Hei, Bart, se. Krusty-samlekort.
Den etterlengtede serie åtte.
"Krusty besøker slekten i Annapolis, Maryland."
"Krusty poserer for samlekortfoto."
Han virker å slippe opp for ideer.
I det minste får man jo tyggisen.
Jeg kuttet kinnet.
Jeg håper dette er svette.
Bart, hva er i veien?
Jeg hadde en visjon av min egen flammende død.
Og?
Lisa, broren din hadde et mareritt.
Ikke vær redd, kjære, den skumle delen er over.
Marge, se på alt det kule jeg fant i marinaen.
Det bare lå i en fyrs båt.
Jeg kjører bussen i dag fordi mor gjemte bilnøklene mine-
-som straff for å snakke med en kvinne på telefon. Rettferdig.
Unnskyld meg. Bart er litt lei seg i dag-
-så kan alle være ekstra snille mot ham?
Hvor er bleien din, baby?
Heldigvis har de glemt skjorten min.
Milhouse! Milhouse, våkne. Fort, se ut vinduet.
Nei, Bart. Lener jeg over, er jeg åpen for truserøsk-
-buksevann, og også den fæle stikkeren i bakrommet.
Otto, du må gjøre noe. Det er en gremlin på siden av bussen.
Ikke noe problem, Bart dude. Jeg blir kvitt den.
Nei! Å nei. Jeg betalte nettopp siste avdrag.
Alle sammen, det er et monster på siden av bussen!
-Det er ikke noe monster. -Du er løgnaktig.
-Jeg ser ikke noe. -Hei, hvem kjører bussen?
Dumme jordboere.
Skremt av en skapning som ikke eksisterer.
Jeg har hørt at et barn bruker fantasien sin.
Jeg skal stoppe det.
Nei, det er et monster på bussen.
Eneste monster på denne bussen er mangel på respekt for reglene.
Nei.
Muldyret ville ikke gå i gjørmen. Så jeg plantet 17 kuler i ham.
Du tror meg, ikke sant? Du er min venn som tror meg.
Kjøre, pålitelige Milhouse.
Faktisk, Bart, så skremmer du meg. Jeg tror jeg går og sitter-
-med utvekslingsstudenten.
Å, guten Tag. Vil du ha en bit av Wengler Strassen min?
Jeg har også en pose marsipan-Joy Joy.
Joy Joy MED JOD!
Gremlinen tar av hjulet. Stopp bussen, ellers dør vi.
Ta bisselet mitt og bind hendene hans til setet.
Vil du ha et nytt slikk av min smaks-voks?
Gjerne.
Nå som vi er venner, Uter, hva med å løsne disse repene?
Ja, det er godt.
NØDBLUSS
NØDÅPNER
Hei, gutt.
Dra, Willie. Dra!
Jeg gjør all trekkingen, din blusebrukende pyse!
Herregud. Det er et slags fælt monster.
Så søtt. Han prøver å klore ut øynene mine.
Du store alpakka!
Se på bussen. Jeg hadde rett!
Rett eller galt, oppførselen din var jo upassende.
Kanskje om du tilbringer resten av livet på galehus-
-vil du lære noen manerer.
NEW BEDLAM MENTALSYKEHUS
Nå får jeg i det minste hvile litt.
Hei og hå, Bart.
Nå er vi ved det siste og mest skremmende bildet for kvelden.
Bare å se på det gjør deg gal.
De er hunder! Og de spiller poker!
Vi hadde en historie med maleriet, men den var for intens.
Så vi bare kastet sammen noe med vampyrer. Nyt det.
En ny lokal bonde er funnet død-
-tappet for blod, med to tannmerker på halsen.
Denne svarte kappen var på åstedet. Politiet er forbløffet.
Vi tror vi har med et overnaturlig vesen å gjøre-
-sannsynligvis en mumie.
Jeg har beordret å ødelegge Egypt-avdelingen i Springfield Museum.
Bra jobbet, Ed.
Nei, nei, de tar feil. Skapningen de søker er en vandrende udød.
Nosferatu. Das Wampyr.
En vampyr!
Lisa, vampyrer er eventyr. Akkurat som alver, gremliner og eskimoer.
I en urelatert hendelse-
-har Montgomery Burns nettopp kjøpt Springfields blodbank.
Jeg er veldig begeistret for denne handelen.
Dyrebart blod.
Forretningsavtale.
Det var snilt av Mr. Burns å invitere oss-
-til en midnattsmiddag på dette landstedet i-
-Pennsylvania.
VELKOMMEN TIL PENNSYLVANIA
Det er noe muffens med hele denne greia.
Lisa, ikke vær så mistenksom. Vasket alle halsen-
- som Mr. Burns ville? -Ja.
Så klart.
Velkommen. Ferske ofre for min voksende hær med udøde.
-Du må slippe knappen, sir. -Å, for svarte...
-Det er mine gode venner, de... -Simpson-familien, mester.
Simpson, hva? Flott.
-Far, merker du noe rart? -Ja, hårsveisen hans er homsete.
-Den hørte jeg! -Det var gutten.
Punsj.
-Far, dette er blod. -Rettelse. Gratis blod.
-Bart og jeg må vaske opp. -Men du sølte ikke på meg...
Lisa, Burns er ikke vampyr, og selv om han var-
-snubler vi ikke over hans hemmelige gjemmested.
Du har nok rett. La oss gå tilbake til...
TIL HEMMELIG VAMPYRROM INGEN HVITLØK
Fornøyd?
Hva så? Den er helt lik kjelleren på bestefars gamlehjem.
Se.
Ja, jeg er vampyr Av Monty Burns
Forord av Steve Allen
Herregud.
Vær snill, Bart, jeg har sett din dumme Shemp.
Jeg har sett Curlyen din også.
SUPERMORSOM GLADSKLIE
Jeg vet jeg ikke burde, men når kommer jeg hit igjen?
Jammen er det ikke lille...gutt.
Mor, far, Mr. Burns er vampyr, og han har Bart!
Men Bart er jo her.
Hei, mor. Hei, far. Jeg savnet dere på min hendelsesløse tur.
Å, Lisa, du og historiene dine.
"Bart er vampyr." "Øl dreper hjerneceller."
La oss dra til den husgreia der sengene og TV-en er.
Bli med oss, Lisa. Det er så kult.
Du får bli oppe hele natten og drikke blod.
Og om du sier du er vampyr, får du gratis brus på kino.
-Nei! Nei! -Lisa, du har ikke noe valg.
Bart! Hvor mange ganger må jeg be deg ikke bite din søst...
-Et øyeblikk. Du er vampyr! -Fort! Vi må drepe gutten.
-Hvordan visste du han er vampyr? -Han er vampyr?
Homer, vi må gjøre noe.
I dag drikker han menneskeblod. I morgen røyker han kanskje.
Eneste måte å få Bart tilbake på er å drepe hovedvampyren, Mr. Burns.
Drepe sjefen? Tør jeg leve ut den amerikanske drømmen?
Dette er farlig. Vi burde hatt en barnevakt for Maggie.
-"Supermorsom gladsklie." -Nei, far.
Ja, dreping blir vel nok moro.
Du må kjøre denne staken gjennom hjertet hans.
Ta den, fæle monster!
-Far, det er skrittet hans. -Å, beklager.
Du har sparken!
Det er så fint at alt er ved det normale.
Jeg er vampyr, og jeg er kommet for å suge blodet ditt.
Denne kappen gir meg utslett.
-Bestefar er vampyr? -Vi er alle vampyrer.
-Men, nei, vi drepte Mr. Burns. -Man må drepe hovedvampyren.
-Du er hovedvampyren? -Nei, jeg er hovedvampyren.
-Mor? -Jeg har jo et liv utenfor huset.
Fin halloween, alle sammen!
Norske tekster: Svein Birkemoe