Hei kaikille. Halloween on merkillinen juhlapäivä.
En tajua sitä. Lapset palvovat kummituksia ja ovat olevinaan piruja.
Tv:ssä näytetään perheen pienimmille sopimattomia ohjelmia,
niin kuin nyt seuraavan puolen tunnin ajan. Minun lapsiani se ei vaivaa,
mutta itse pesen tästä käteni. Tämä on todella pelottava.
Jos lapsenne ovat herkkiä, heidät kannattaa panna nukkumaan,
ettei teidän tarvitse kirjoitella meille haukkumakirjeitä.
Mahtava saalis tänä vuonna. Rakastan halloweenia.
Hetkinen. Katsotaanpa, mitä penskat puuhaavat.
...ja poliisi sanoi puhelimessa:
"Jäljitimme puhelun. Se tulee alakerrastanne."
"Paetkaa!" Mutta se oli liian myöhäistä.
-Sen pituinen se. -Haukotus. Kuulin tuon kolmannella.
-Se ei ollut pelottava. -Olipa.
-Kerro itse pelottavampi! -Taskulamppu, kiitos.
Tämä tarina on todella pelottava.
PAINAJAISTALO
-Siinä kaikki, ja kuittaus tähän. -Tässä on sinulle dollari.
Vaivainen taala. Onneksi tämä talo on kirottu.
-Tämä on kokonaan meidän. -Tämä oli ihmeen edullinen.
-Motivoitunut myyjä. -Niin varmasti.
Hyvä sijainti, 18 makuuhuonetta ja vallihauta. Sen pitäisi olla kallis.
Teimme kerrankin hyvät kaupat. Älä ihmettele.
Tämä on liian hyvää ollakseen totta.
-Bart heitti minua kirjalla! -Enkä heittänyt!
Menkää tiehenne!
-Mitä se oli? -Talo varmaan vain asettuu.
Tämä keittiö tosiaan kaipaa naisen kosketusta.
-Homer, mikä tämä on? -En tiedä.
Se on kurimus, portti toiseen ulottuvuuteen.
Vau, kurimus. Ota kiinni!
Aika siisti juttu!
"Älkää heitelkö roskia ulottuvuuteemme!"
Äiti ja isä, auttakaa!
Menkää tiehenne!
Yritäpä puhua itsesi selville vesille tästä.
-Tässä talossa on paha henki. -Älä pelota äitiä.
Hakekaa takkinne! Lähdemme saman tien.
Odota! On ihan luonnollista, että tällaisessa talossa on jotain vikaa.
Tätä pitää korjailla. Hankitaan tänne pari pappia.
En aio asua pahan talossa säästääkseni pari dollaria.
Älä ole itsepäinen! Ei ole kyse parista dollarista,
vaan parista tuhannesta dollarista.
Täällä on upea, korkea katto.
Kuulkaa. Nukutaan yön yli.
-Hyvä on, mutta jos jotain sattuu... -Mitä täällä sattuisi?
Kaikki ovat sinua vastaan, Bart.
Sinun pitää tappaa heidät kaikki. Heidän pitää kuolla.
-Oletko sinä omatuntoni? -Minä... Kyllä olen.
Lisa!
Lihaveitsi, Lisa.
He ovat kaikki minua vastaan. Heidän pitää kuolla.
-Marge... Huhuu, Marge. -Olen keittiössä, Homer.
Kuole, kuole! Kaikkien pitää kuolla!
Mitä täällä tapahtuu? Homer, Bart, Lisa, Maggie, lopettakaa!
Anteeksi.
-Nyt riitti. Me lähdemme. -Lupasit nukkua yön yli.
Siitä viis. Meillä on ollut riitoja ja suukopua,
mutta emme ole ennen tarttuneet veitsiin. Se johtuu talosta.
Äiti ja isä, katsokaa!
-Se on intiaanien hautausmaa. -Täällä on ihan kaikkea.
Intiaanien mikä?
Mr Plott? Homer Simpson täällä.
Kun myitte talon, unohditte mainita yhden asian.
Ette sanonut, että se on rakennettu intiaanien hautausmaalle.
Ei, ette sanonut! Minä en ainakaan muista sellaista.
No jaa... Hyvä on. Kuulemiin.
-Hän mainitsi viisi kuusi kertaa. -Mennään, lapset.
-Homer! -Kuolette hitaasti.
Mahanne turpoaa, sisäelimenne alkavat kiehua,
silmänne puhkeavat, ja jotain karmeaa möhnää,
luultavasti aivonne, valuvat nenästänne.
Hiljaa! Älä yritä kiusata meitä!
Älä puhu tuollaisia karmeuksia! Eikö sinulla ole mitään tapoja?
-Olen niin vihainen, että tärisen. -Hyvä, etteivät silmät puhkea.
-Pane seinät taas vuotamaan verta. -En.
Me omistamme sinut. Anna valua!
-Minun ei tarvitse viihdyttää sinua. -Tee nyt se veritemppu! Tee se!
Miksi pelottelet meitä? Pelkäätkö, että me voisimme rakastaa sinua?
-Jätä minut rauhaan! -Älä puhu tuohon sävyyn!
-Kuulehan, nainen. -En ole nainen -
vaan Marge Simpson, emmekä mene minnekään.
Me aiomme jäädä tänne, joten voisitko yrittää tottua meihin?
-Saanko miettiä sitä hetken? -Totta kai.
Elämä Simpsonien kanssa. Mitä vaihtoehtoja minulla on?
Se valitsi mieluummin itsetuhon. Se oli aika paha hylkäys.
-Se ei ollut pelottavaa, Bart. -Entä tämä irronnut sormi?
Yäk, kuolaa!
Äskeinen oli pelkkää lämmittelyä tälle tarinalle, jonka nimi on:
NÄLKÄISIÄ OVAT KIROTUT
-Täällä on kamalasti kärpäsiä. -Käynnistän kärpäskäristimen.
Sepä oli iso ryökäle.
Eiköhän siinä ollut tarpeeksi. Pihvin pitää olla kunnolla paistunut.
Siisti juttu, äijä!
Pihvit jäähtyvät. Voi herranpieksut!
Päivää, maan asukit. Nimeni on Kang. Älkää pelätkö.
-Emme halua mitään pahaa. -Puhut englantia.
Oikeastaan rigeliaania, mutta ne kuulostavat hämmästyttävän samalta.
-Mitä haluat meistä, mies? -Viemme teidät Rigel 4:ään.
Se on paratiisi, jossa ärsytämme aistejanne ja koettelemme älyänne.
Mielestänne Simpsonit ovat alhaisempia olentoja.
Saamme elää sen kanssa joka päivä, mutta olemme onnellisia maassamme.
Pyydämme teitä palauttamaan meidät...
-Ruoka-aika. -Onpa hieno pöytä.
-Ottakaa mitä vain ja syökää. -Monet kiitokset, herra...?
Jotta ääntämyksesi olisi virheetön,
minun pitäisi vetää kielesi ulos.
-Katkarapuja! -Mielettömiä porsaankyljyksiä!
Retiisiruusukkeita! Näitä on vaikea tehdä. He ovat kehittynyt laji.
Syökää, maan asukit, ja paisukaa ruoasta.
Kaikki ei ole aivan kohdallaan.
Puhut asiaa. Missä on omenahillo?
-Mitä mulkoilet? -Vaimosi on oikea herkkupala.
Kiitti.
Saatte yltäkylläisesti viihdettä galaksienvälisellä matkallanne.
Tämä laite vastaanottaa miljoona kanavaa koko universumista.
-Näkyykö HBO? -Ei, se on maksullinen.
Tässä on viihdeteollisuuden suurin saavutus.
Se on elektroninen versio pöytätenniksestänne.
Tuo on historiaa. Tyypit eivät ole ajan tasalla.
-Heitimme sen pois jo ennen häitä. -Teimme sentään tämän aluksen.
Kaikki galaksienvälisen matkustamisen hallitsevat, nostakaa kätenne.
-No niin. -Anteeksi. Se on hieno peli.
-Ruoka-aika. -Miksemme näe teidän syövän?
Emme halua pilata ruokahaluamme,
sillä meitä odottaa perillä suuri juhla-ateria.
-Onko meidät kutsuttu? -Olette siellä kyllä.
Minä aavistelen, että pääsette kunniavieraiksi.
-Kertokaa lisää siitä juhlasta. -Syökää nyt!
Kun saavumme perille, teillä on yllin kyllin aikaa pureskella.
Hyvä, maan poika.
Erinomaista, mr Simpson.
Tämä antaa ihmisille täydellisen maun.
IHMISRUOKAA
Seis! Ettekö tajua, mitä tämä on? Meitä lihotetaan syötäväksi.
-Älä viitsi, Lisa. -Katsokaa kirjaa, jos ette usko!
-Tyttö on oikeassa. -Ette syö enää.
Kuulehan, tyhmä avaruusolio! Kukaan ei syö Simpsonia.
-Mitä? -Älä esitä. Löysimme kirjanne.
Tämähän on harmiton keittokirja.
Se on vain vähän pölyinen.
IHMISTEN RUOKAA
Hetkinen.
IHMISTEN MAKUISTA RUOKAA
Hetkinen. Tässä on vielä avaruuspölyä.
IHMISTEN HYVÄNMAKUISTA RUOKAA
-Te luulitte... -He luulivat, että syömme heidät.
-Voi luoja. Onko tämä pilaa? -Ei, he ovat tosissaan.
Miksi syötätte meitä koko ajan?
Halusimme olla vieraanvaraisia, ja te ahmitte kuin siat.
Raadoin keittiössä päiväkausia teidän takianne...
Jos halusitte itkettää kokkiamme, onnistuitte.
Ette ole ainut laji, jolla on tunteita.
Kutsuimme teidät paratiisiin. Olisitte kokeneet jotain,
joka on tuhat kertaa voimakkaampaa kuin rakkaus tai hauskanpito.
Olisitte olleet kuninkaallisia ja eläneet ikuisesti kauneudessa.
Mutta se jäi toteutumatta epäilevän luontonne takia.
Kylläpä he nyt toitottavat sitä.
Aluksessa oli hirviöitä, mutta niitä olimme me.
Mehän sanomme aina, että olet liian fiksu.
-Hyvä homma, Lisa. -Niin, kiitti vain.
Haloo! Täällä tapahtuu karmeita.
Nyt on halloween. Pane se kirja pois.
Aion lukea sinulle Edgar Allan Poen klassisen kauhutarinan.
-Tuohan on koulukirja. -Älä pelkää. Et opi mitään.
KORPPI
Kerran, kun ma raukeasti tutkin Keskiyöhön asti kirjaa
Jossa polvet menneet Seuloo salatietojaan
Kuului koputusta jostain Pääni nostain mietin
Liekö kammiostain Ääni moinen tullutkaan
Ulkona kai seisoo joku
Oveani kolkuttain Myöhä vieras on se vain
-Ketä tämä muka pelottaa? -Hän luo tunnelman.
Unhottaa en voi ma tuota Lieden kylmenevän luota
Joka sammuessaan Varjonsa luo lattiaan
Varroin päivän pilkahdusta Kirjoista hain lohdutusta
Mutta kauas murhe musta Mieleni vei harhaamaan
Ah, Lenore, suloimmyt Mailla enkelten nyt on
Täällä tyhjyys pohjaton
Kahistessa uutimien Talven viiman tuutimien
Jouduin valtaan kammon Kuin en ennen milloinkaan
Vihdoin sentään pois sen hääsin
Ulkona kai seisoo joku Myöhä vieras on se vain
Kirvoituksen hetki löi nyt Enää en epäröinyt
Anteeksi suokaa, lausuin Mutta vasta juuri havahduin
Otin torkahduksen Totta kyllä takaa uksen
Heikon kuulin koputuksen Vaan sen miltei harhaks luin
-Oven vinhaan auki työnsin -Tämän on parasta olla hyvä.
Edessäni säpsähtäin Pelkän pimeyden näin
Mikä tahansa olisi ollut pelottavampaa kuin tuo.
Oven lukkoon väänsin Mielin raskain tieni käänsin
Ja koputusta kuulin Hiukan kovempaa
Tällä kertaa ikkunalta Lie se tullut - mutta malta
Avata tuo mull' on valta Salat kaikki paljastaa
Luukku aueta kun ehti Sisään tulla hyppelehti korppi
Luokseni sen mistä sainkaan
Tässä kursailtu ei lainkaan
Päähän Pallaan Pyrähti se istumaan
Kuin ei muuta aikoiskaan
Töyhtö vaikk' on viety sulta Et sa näytä nolatulta
Vielä silmäs iskee tulta Nimes lausu yksin tein
Nimes lausu Jolla sua ikiyössä mainitaan
-Korppi huus: -Syö sortsini!
"Ei milloinkaan." Eikä korppi muuta sanonut.
Sitten luulin tuntevani Tuoksun vienon huoneessani
Kuin enkelit ois käyneet Suitsutusta polttamaan
Mulle kerro - totta haasta Enkö kerran murheen maasta
Synkästä ja varjokkaasta Löydä onnen valkamaan?
Eedenissä taas Lenoren Povelleni painaa saan
Korppi huus: "Ei milloinkaan."
Valhetta sun kieles valaa!
Ikiyöhös palaa - sinne väisty Missä myrsky kiihtää raivoaan!
Nokkas sydämeeni hamaan iskit Henkeni löit lamaan
Silmäs tuskaan yhteen Samaan naulitsee mun taiallaan!
Häivy, ettei ykskään sulka Käynnistäs jää kertomaan!
-Korppi huus: -"Ei milloinkaan."
Häivy, ettei ykskään sulka Käynnistäs jää kertomaan!
-Korppi huus: -"Ei milloinkaan."
Vielä minä sinut kiinni saan!
Ei milloinkaan.
KUILU JA HEILURI
KIELIVÄ SYDÄN
VARASTETTU KIRJE
Turhaan pyydän armahdusta Järkkymättä korppi musta
Istuu päässä veistokuvan Hievahda ei paikaltaan
Unelmissaan vain se mailla Hornan liikkuu irvokkailla
Kun sen varjo aaveen lailla Illoin kasvaa lattiaan
Varjo synkkä, raskas Josta sieluni ei nousemaan
Pääse enää milloinkaan
Se ei ollut pelottavaa edes runoksi.
Se on vuodelta 1845. Ehkä ihmiset säikkyivät helpommin.
Niin kuin Perjantai 13. päivän eka osa.
-Se on nykyään aika iisi. -Nukkumaan, lapset!
Tänään ei ainakaan ole vaikea saada unenpäästä kiinni.
-Ei vielä! Älä sammuta. -En nuku valot päällä.
Eiväthän lastenjutut voi olla niin kamalia.
Inhoan halloweenia.