A SIMPSON CSALÁD
Tisztelt vásárlók! Az anyai szív örökké dobog,
de az Anyaszív patkányméreg csak ma utoljára akciós.
NAGY BUBIZŰR KIS KÍNÁBÓL
Mami! Az ablaknál vártalak.
Vihetem a tejes szatyrot?
Nagyon erős vagyok.
Rajzoltam neked valamit.
Bizony ám!
Pudingból pingálta.
Szép!
De fel kéne takarítani.
Ne!
- Ne! - Jó!
- Ne öld meg! - Maradhat Puding mami!
Láttad volna, ahogy felnyaltam Ketchup Papit.
- Ne! - Nézd csak, mit hoztam!
Szeretlek, szeretlek, szeretlek!
Menjünk buborékot fújni!
Ez egy tökéletes pillanat.
Marge! Mi a baj?
Hamarosan szertefoszlik az egész.
Hagyd ezt abba!
Mit mondtál?
Bart!
Repülök!
Bart!
Mi folyik itt?
Ne!
Jaj, ne!
Kipukkadt!
Jaj, ne! Ne perelj be, Drakula!
Mondtál valamit?
A régi buborékpartikról álmodtam, amiket a gyerekeknek tartottunk.
De olyan szomorú lettem.
Miért lettél szomorú?
Mert tudtam, hogy egyszer véget ér.
Értem.
Nekem ugyanilyen keserédes a 2 méteres partiszendvics utolsó 10 centije.
Drágám! Folyik rólad a víz!
Ez csak bubifolyadék.
Drágám, nem festesz túl jól.
Mármint szerintem remekül nézel ki,
de másokat, például egy orvost nyugtalanítana
a sápadt bőröd, ami egyszerre forró és jéghideg.
Minek mentünk tegnap A Keddi Péntekfalodába?
Ittam vagy három pohár frosét.
És egy pár Froz-oody Maryt.
Alaposan becsiccsentettünk.
Aztán még vettünk pár hot dogot, attól a gyanús büfés fazontól.
De olyan isteni illatuk volt!
Baconbe bugyolálva, ahogy sercegtek a tárcsában...
Homer, ne figyelj ide!
Életben kell...
tartanunk a szenvedélyt.
Te hogyhogy nem lettél rosszul?
Orvosi kifejezéssel élve már kiokádtam a belem.
Ne hívjuk dr. Hibbertet?
Ne, ne, ne! Jól vagyok.
Már el is múlt.
Sokkal jobban vagyok.
Holnap lesz az ugra-ton.
Nem hiszem, el tudsz jönni.
Reggel beszólok a suliba.
Muszáj mennem.
Három dologra is feliratkoztam a mártírszülő.com-on.
Hogy a fene essen bele!
Hová tűnt?
Kukucs!
Hová tűnt?
Hol az én kis aranybogaram?
Bart, hol vagy?
Ne engedj el!
ISTEN HOZOTT AZ ÓVODÁBAN!
Minden rendben.
A kabátkád!
Bart!
Segítene valaki?
Nem találom a kisfiamat.
Bart!
Ne már!
Mutáns legyeket próbálok elgatyázni teniszben.
Mit akarsz?
Nem találom a kicsi fiamat.
Tudod, hogy ez csak álom?
Sör!
Hát, ez sok mindent megmagyaráz.
Ja, az ébrenlétben nem tudok így didzseriduzni.
Ez az a fajta álom, ahol tudjuk, hogy álmodunk?
Van is erre egy kifejezés.
Egyszer mesélte valaki.
Én meséltem neked.
Tényleg!
Én vagyok a te belső Lisád.
Mindenre emlékszem, amit Lisa valaha mondott neked, pont úgy, ahogy hallottad.
Komolyan?
Akkor elárulnád, mit mondott Lisa az efféle álmokról?
Persze. Ezt a jelenséget a tudósok „Lucy-álomak” nevezik.
Alváskutatók írták le valami külföldi országban.
Azta! Vág az esze, mint az öreg Sheldonnak.
Mivel ez a te Lucy-álmod, mindent te irányítasz benne.
Szóval én csináltam vidrát Homerből?
Igen. Változatos alakokban szokott megjelenni az álmodban.
Most épp azért vidra, mert tegnap a gyerekmedencében
nachost falatozott a pocakjáról.
Ez az asztal mindig kéznél van.
Apa néha bohóc,
néha krumpli, néha bohóckrumpli,
néha pedig az a két pasi egyszerre az Álomházból.
- Hogy lettem ez a két fickó? - Mindegy, én tudom.
De miért vannak rémálmaim Bartról?
Történt volna valami?
Hogy tudnám előhívni a friss emlékeimet?
Ez a te Lucy-álmod. Te döntöd el.
Úgy is dönthetek, hogy a korábbi emlékeimet
ott tárolom a... Mondjuk a sütőben?
Persze. Miért is ne?
BART DÜHROHAMAI MI ILYEN BÜDÖS?
Lássuk csak!
Anya! Gyere gyorsan!
- Itt vagyok! Mi történt, Bart? - Szálka.
- Csak ennyi? - Mintha vérezne is.
Vagy mégsem.
Mikor nőtt ekkorára a mancsod?
Nagyobb, mint az enyém.
Passz. Talán szimplán lapátkezeim vannak.
Csipeszt, légyszi!
Úgy tűnik, jó ideje nem fogtam meg a kezedet.
Kiszedted?
Köszi!
Szóval ezért vannak rémálmaid.
Bart baromi bunkó és csupa szálka.
Lehet.
Vagy csak megártott a sok tárcsás hot dog.
Miért eszik az éber énem ilyesmit?
Ez egyáltalán nem vall az éber énemre.
Elég pia után úgy érezzük, bármit megtehetünk.
Én kihívtam szkanderezni a parkolófiút,
de kiderült róla, hogy csak egy közlekedési tábla.
Hogy vedelhettem fagyasztott borokat egy kommersz étteremben egy iskolai napon?
Nem tudom. Bart fogadóórája után azt mondtad, muszáj innod.
FOGADÓÓRA BART TANÁRÁVAL
Bármit is művelt Bart,
fizetjük a takarítást, a cserét, a pszichológust, vagy...
Bart nem csinált semmit.
Minden szülőt behívtam. A normális gyerekekét is.
És Bart is normális.
Mármint már nem használhatjuk ezt a szót.
Illetve minden szülővel beszélek. Maguk sem kivételesek.
- Mármint azok, csak... - Miről akart velünk beszélni?
Mint tudják, az ugra-ton azt jelenti, hogy közeledik az év vége,
és itt az ideje, hogy beszélgessünk az ötödikbe való átmenetről.
Tudják, vége az alsó tagozatnak, és jön a felső tagozat, aztán...
A felső tagozat?
Aztán minden megváltozik.
Lányok, pattanások, drogok, testszag.
Nézze, tanítottam már ötödikben.
Könyörgöm, vegyenek neki dezodort!
Mármint rendes dezodort, ne azt a „természetes” vackot.
Külsőre gyerekek maradnak, de a szaguk akár egy ideges taxisofőré.
A lényeg az, hogy ne boruljanak ki.
Jó, de miért tennénk?
Sok szülő azt gondolja:
„Jaj, ne! Vége az én kis drágám gyermekkorának!”
De az ötödik osztállyal nem ér véget Bart gyermekkora, ugye?
Hát, technikailag ez az utolsó gyermekéve.
Kiderítetted, mi történt Barttal?
Amitől tartottam.
Fel fog nőni.
Büdös kölyök!
Rendkívül különös álom volt.
Bart négyéves volt, és olyan imádni való!
Szinte már el is felejtettem,
mikor Bart volt a kis édibédi, Lisa pedig a nehéz eset.
Azért megjegyezném, hogy 18 hónapos vagyok,
úgyhogy vészesen közeledik a kétéves kori dackorszak.
A fenébe, még mindig álmodom!
Az ugra-ton!
Én is megyek.
- Hurrá! - Nem vagy beteg?
Hallottalak hányni.
Az nem hányás volt,
csak egy hangos kis recsegős büfögés...
Feliratkoztam a büféhez, úgyhogy készítek egy kis pillecukros...
Menni fog.
Olvasztok egy kis margar...
Ne aggódj! Az apák gyöngye már süti a pillecukros finomságot.
Melyik Krispiesből? A rizsesből vagy a kakaósból?
Saját recept.
Ripsz-ropsz kész, és jobb, mint a Krispies.
A szagából ítélve odaégett.
Semmi baj. Felöntöm egy kis maradék tojáslikőrrel.
Még a tavalyi kajákból is jött vissza.
Azt hiszem, láttam egy esküvői tortát.
Mindenképp itthon kéne maradnod.
Talán igazad van.
Ez az első alkalom, hogy lemaradok az ugra-tonról.
Pedig lemaradni szuper!
Mikor csinálok valamit,
attól félek, kihagyom, hogy lemaradok valamiről.
Tudod, FOMO-paranoia.
Figyelj, Homer! Meg kell tenned valamit.
Fényképezd le a srácokat, amikor mutatnak egy lájkot a célban.
Az emlékkönyvembe kell.
Évekre előre kivágtam a helyét.
Bart! Szép lassan dobj egy lájkot apu előtt!
Hogy jó legyen a fókusz.
Anya! Gőzöm sincs, hogy közölhetném veled, úgyhogy egyszerűen csak elmondom.
A suliban újabban az ultraposztmodern, szuperbevállalós humorfotóimról ismernek.
Ez így van!
Az ötödikesek is erről beszélnek.
Na és mit akarsz elmondani?
Nincs az az isten, hogy lájkot dobjak az ugra-tonon.
Micsoda?
Tönkreteszem az osztályfotózás óta építgetett imidzsemet.
A rajongóim kifordított szemhéjakra és felcelluxozott orra számítanak.
Elviselhetetlen rajtam a nyomás.
De ez az ugra-tonos albumba lenne. Hogy mindig emlékezz az ugra-tonokra.
Épp ez az, hogy nem szeretem az ugra-tont, hanem pont, hogy kifigurázom!
Micsoda?
Egyik gyerek sem szereti az ugra-tont. Nem annyira menő.
Tavaly éppenséggel még menő volt.
AZ UGRA-TON MENŐ!
Csak egyetlen hüvelykujjat, kérlek!
Ne haragudj, de nem. Most már a dilis képek a nyerők.
Tartsd tiszteletben, hogy idén ebben találtam meg önmagam!
Bart! Olyan éretten és felnőttesen beszélsz.
Szörnyű!
Fussunk! Üldöznek minket!
Ez baromság. Elég a jelképekből!
Tudom jól, mitől félek, és az nem egy medve.
Bocsi!
Ez nem rémálom, hanem a valóság. Bart felnőtté cseperedik.
Meg kellett volna becsülnöm minden alkalmat, amikor megfogta a kezem.
Már nem is emlékszem, mikor volt az utolsó alkalom.
A költő Khalil Lebron egyszer azt mondta:
„A szülők masnik... Mármint íjak...
melyből a gyermekek úgy röppenek ki, akár azok a hegyes izék.”
Az íjak sem szomorkodnak, ha látják, milyen messzire repülnek a nyílvesszők.
Azért egy picit mégis fáj nekik.
Nem akarják őket elveszíteni...
SZERETLEK ÉS HIÁNYZOL!
...és a nyíl nem igazán szeret visszaírni.
ok
De ha Bart fel is nő, még mindig ott van neked Lisa és Maggie.
Édes istenem, Lisa és Maggie! Mindannyiukkal ez lesz.
Hoppá!
Bart még csak a kezdet.
Egymás után...
kirepülnek a fiókáim a fészekből.
Mindannyiukat elveszítem.
Drágám! Ne emészd az éber éned!
Emlékszel azokra a depressziót bemutató reklámokra?
Esőfelhők követnek, bárhová mész, szőröstül-bőröstül elnyel a kanapé...
És végül már a felhúzható majom sem üti össze a cintányérját.
Nézd! Bart ott van a játszótéren!
Bart! Még mindig megvan az előre-hátra rugózó izéd!
Ott a kacsa, Bart! Ülj rá a kacsára!
Bart!
Ne!
Jó. Talán egy gyűszűnyit borúsan látom a dolgokat.
Jól van. Egy aprócska lelki örvény.
Anyaságom ideje egyszer végleg véget ér.
Kénytelen leszek ostoba hobbikkal megtölteni az életemet.
Nem akarok hetente garázsvásárt rendezni!
Az még odébb van. Butaság máris ezen bánkódni.
Ez olyan, mintha időre mennél be dolgozni. Semmi értelme.
Mutatok valamit.
ÉN IS MEGYEK!
Én is megyek!
- Hurrá! - Nem vagy beteg?
Hallottalak hányni.
Álljunk meg egy pillanatra!
Játsszuk le újra! De ezúttal ide nézz!
Én is megyek!
Hurrá! Jön anyukám, bizony ám! Jippi-juppi anyukám! Ez az!
Gyakorol a fotóra!
Olyan szomorú voltam, hogy Bart kinőtte az ugra-tont,
hogy észre sem vettem, az én kicsi Lisám még mindig imádja.
Egyelőre. Jövőre tutira ő is lázadni fog.
Meg kell kérnem, hogy másszon ki a gödörből!
Igaza van. Lisa még mindig odáig van az ugra-tonért.
Na és maga kicsoda? Az érzelemrendőrség?
Nem. Erős a gyanúm, hogy azért vagyok itt, mert a szíve mélyén vonzódik hozzám.
Az egyenruhám, az alacsony súlypontom, a finom, bársonyos hangom.
Nem hinném. Akkor már inkább Eddie.
Hát igen. Gyönyörű férfi.
Úgy örülök, hogy Lisát ennyire boldoggá tette, hogy ott leszek.
Mellette a helyem!
Oda kell érnem az ugra-tonra, mielőtt Lisa gyermekkora is elillan.
De hogy keltsem fel magam?
Ez megteszi.
Oké. Jól festek. Jól vagyok.
Most már még jobban.
Sietek, Lisa. Nem fogom kihagyni.
...vagy egy uborkás-tojásos szendvics Joey Majonéz Tocsogó Szendvicsbárjából.
Ahol a vendégszeretet meleg, akár a majonéz...
Oké, elintéztem a kocsit. De anyuci attól még ott lesz, Lisa.
Jól van, gyerünk!
Regisztrálnom kell. Felhasználónév?
Ugra-mami.
Foglalt. Jó.
Hányás-mami. Foglalt. Ez komoly?
Hányás-Mami2. Mi van? Ne már!
Marge. Ez szabad.
SPRINGFIELDI ÁLTALÁNOS ISKOLA UGRA-TON
Jövök már, Lisa!
Beígértem ezt a mókás parókát, ha 30 napig nem lesz tetű az iskolában,
és bár csak 29-nél tartunk, megelőlegezem a bizalmat a mai napra.
„És az ugrópályán már készülődik a második osztály.”
Az Lisa osztálya.
Elnézést, engedjenek át! Buzdítanom kell a kislányomat.
Hát képzeld, kék angyalkám, mind azért vagyunk itt.
Úgyhogy fogd a sátorfádat, és tűnés hátra!
Elnézést! Nagyon, nagyon beteg vagyok, és...
Beteg? Mégis mi a bajod?
Nem tudom, valami... Valószínűleg himlő vagy lepra.
Jaj, ne! Kajaszag! Semmi baj. Majd visszatartom a lélegzetem.
FAGYI - CHURROS
SZEZON VÉGI SZUSI
Mit adhatok?
BACONBE BUGYOLÁLT HOT DOG
Kell az a kép!
Mrs. Simpson!
Sikerült a fénykép?
Ezt az után készítettem, hogy elájultam?
Igen. Alig tudtuk kicsavarni a telefont a kezéből.
Valóságos roncs lettem a találkozónk óta.
Tudja, mikor azt mondta, hogy Bart gyerekkorának vége.
Dehogy mondtam. Sosem tennék ilyet.
Bart gyermekkora nem is ért véget.
Bár feltűnt, mennyire elcsendesedett, mikor szóba hoztam a felső tagozatot.
Utána jóformán egy szót sem szólt.
Csak a Keddi Péntekfaloda italakcióiról érdeklődött.
Azt sem mondta, hogy innentől kezdve jöhetnek a lányok, a drogok és a ragyák?
Hát persze, hogy nem!
Istenkém! Szóval csak álom volt.
Feltűnhetett volna, hogy öt méter magas.
Összeettem valamit tegnap este.
Ezek szerint nem mondta, hogy jövőre vegyek dezodort Bartnak.
Nem, nem, nem. Azt tényleg mondtam. Ez rendkívül fontos.
Erős dezodort.
Hölgyem! Bartnak még rengeteg van hátra a gyerekkorából.
Végül is 50% eséllyel különbözteti meg a bal kezét a jobbtól, ami...
amit isten őrizz, hogy hangosan mondjak iskolai rendezvényen!
Minden rendben lesz?
Igen. Csak még pihengetek, amíg egy kicsit lassabban pörög körülöttem az iskola.
Jobban vagy?
Nem készítettem el a képet, de Lisa annyira örült, hogy eljöttem!
Úgyhogy egyelőre boldog vagyok.
Aztán ki tudja, mit hoz a jövő?
Hátha Bart teherbe ejti a gimis barátnőjét.
Nagymama lehetsz, mielőtt Maggie elkezdi az óvodát.
Ugye milyen csodálatos lenne?
Ideje felébredni.
Itt jön!
Az én kis mókamesterem!
Ez igazán remek!
Lefotóztad? Sikerült középre tájolni az altájamat?
Jaj, Bart! Tökéletes volt!
Tetszett?
Imádtam!
Köszi! Kipróbáljuk a tanársüllyesztőt? A szemét tesitanárom a soros.
Persze!
Áztassuk el a nyomorultat!
Utána pedig beugorhatnánk dezodorért.
A feliratot fordította: Tóth Márton