СПИВЪН СПИЛБЪРГ ПРЕДСТАВЯ
Един филм на Робърт Земекис
Събота, 26 октомври 1985 г.
Ще ме повозите ли, г-не?
Дженифър.
Радвам се да те видя.
Чакай да те разгледам.
Марти, държиш се сякаш не си ме виждал от седмица.
Наистина.
Добре ли си? Всичко наред ли е?
Да.
Всичко е наред.
Марти!
Трябва да дойдеш с мен.
- Къде? - Обратно в бъдещето.
- Чакай. Какво правиш, Док? - Трябва ми гориво.
Хайде, бързо. Качвай се в колата.
Не. Виж, Док, сега се прибрах. Дженифър е тук.
Тъкмо щяхме да се повозим на новия пикап.
Вземи и нея. Нея също я касае.
Чакай малко. Какво говориш? Какво става с нас в бъдещето?
Да не би да ставаме някакви задници?
Не, вие с Дженифър сте добре.
Но децата ви, Марти. Трябва да им се помогне.
Док, върни малко. Няма да ни стигне пътя.
Път ли? Там, където отиваме, нямаме нужда от пътища.
Марти, исках да ти покажа новите колички
за авто-албума, който печатах.
Летящ "ДеЛорън"?
Какво, по дяволите, става тук?
ЗАВРЪЩАНЕ В БЪДЕЩЕТО ЧАСТ ВТОРА
- Какво беше това? - Такси.
- Такси ли? Нали летим. - Именно.
Док, какво става?
Къде сме? Кога сме?
Снижаваме се към Хил Вали, Калифорния,
в 16:29 часа
на 21 октомври 2015 г., Сряда.
2015 година?
Искаш да кажеш, че сме в бъдещето?
Какво имаш предвид? Как може да сме в бъдещето?
Дженифър,
не знам как да ти го кажа,
но ти си в машина на времето.
И сме в 2015 година? - 21 октомври 2015 година.
Божке, ма ти не се шегуваш.
Марти, можем да видим бъдещето си.
Каза, че сме женени, нали?
- Да... - Голяма ли беше сватбата?
Ще си видим сватбата!
Ще си видя сватбената рокля
Чудя се къде ли живеем? Вероятно в голяма къща с деца.
Колко деца...
- Док, какви ги вършиш? - Успокой се.
Това е генератор за сън с алфа вълни.
Никой не бива да знае прекалено много за бъдещето си.
Когато се събуди, ще си мисли, че е било сън.
- За какво я доведе тогава? - Трябваше да направя нещо.
Видя машината. Не можех да я оставя така.
Не се тревожи. Тя не е важна за плана ми.
Е, ти си доктора, Док. - Ето го изхода.
- Трябва да се преоблечеш. - Сега ли? Че навън вали.
Чакай пет секунди.
Точно на секундата.
Направо удивително.
Жалко, че пощата не ефикасна, както метереолозите.
Извини ме за прикритието, но се опасявах, че няма да ме познаеш.
Отидох в клиника за подмладяване и си смених кожата.
Изправих някои бръчки, оправих косата, смених кръвта
и добавих 30-40 годинки към живота си.
Смениха ми и далака и колона. Е, какво мислиш?
Добре изглеждаш, Док.
Бъдещето.
Невероятно.
- Трябва да разгледам, Док. - Всичко с времето си.
- Графикът ни е натоварен. - Кажи ми за бъдещето.
Ще стана ли богата рок-звезда?
Никой не трябва да знае твърде много за съдбата си.
- Но съм богат, нали? - Марти, свали си ризата.
Облечи якето и маратонките.
Имам мисия да изпълня.
Точно по график.
Енергийни връзки! Жестоко!
Това не ми става.
Нагласяне на размера.
Извади си джобовете. Всички така се носят.
Сложи си шапката.
Перфектно. Огледален образ на бъдещият ти син.
- Какво? Помогни да преместим Дженифър.
Каква е работата? - Хвани й краката.
А сега какво?
След две минути завий и влез в кафене "Осемдесетте".
- Кафене "Осемдесетте"? - Старо място, но е грозно.
Влез и поръчай "Пепси". Ето ти 50 долара.
Изчакай за някой на име Гриф.
Така, Гриф.
Той ще те пита за довечера. Дали участваш, или не.
Кажи му не.
Каквото и да говори не се интересуваш.
След това излез, ела тук и чакай.
Не говори с никой. Не пипай нищо.
Не прави нищо. Не разговаряй с никого
и опитай да не гледаш към нещо.
Не разбирам.
- Каза, че има нещо общо с децата. - Виж какво става със сина ти.
Синът ми ли?
Боже, прилича на мен.
Два часа след арестуването, Мартин МакФлай младши
бе съден и осъден на 15 год. в щатския затвор?
За два часа?
Съдебната система работи бързо след като махната адвокатите.
Това е тежко.
Става по-зле. Дъщеря ти опитва да го освободи и е осъдена на 20 г.
Дъщеря ми. Имам и дъшеря?
Този случай започва реакция, която унищожава семейството ти.
Док, датата... Това е утрешния вестник.
Именно, отидох напред във времето, за да видя какво ще стане.
И проследих събитията дотук. Ще предотвратим това нещастие.
Леле, закъснях!
Къде отиваш?
Да пресрещна сина ти. Ти сега си него.
Кафенето, Гриф, кажи не!
А Дженифър? Не можем да я оставим тук.
Тя е в безопасност. Ще отнеме няколко минути.
Марти внимавай. На Гриф му хлопат бионните импланти.
Бъдещето.
Добре дошли в Тексако.
Доверете колата си на системата със звездата.
Проверка на маслото.
Акулата още изглежда фалшива.
Аз съм Голди Уилсън Трети от "Уилсън Ховър Конвершън".
Когато дядо ми беше кмет на Хил Вали
се тревожеше за трафика
но сега не трябва да се тревожите мече.
Ще конвертирам старата ви бричка в летяща звезда
само за 39999. 95 долара.
Елате да ме видите
Голди Уилсън Трети, в една от 29-те локации.
И помнете: Летете!
Има лют сос, авокадо,
чилантро бъркано по ваш вкус със боб, пиле,
свинско, или телешко.
Келнер.
Добре дошли в "Осемдесетте",
където вигани е утро, дори и следобяд.
Специалитетът днес е суши.
Опитайке от заложническото!
В Кейджин стил е. Заложническото!
Трябва да опитате заложническото!
Искам само едно пепси.
МакФлай!
Виждам те наоколо.
Ти си сина на Марти МакФлай.
- Биф? - Ти си Марти Младши.
Лош късмет, момко.
Сигурно е трудно, да носиш името на пълен идиот.
Какво значи това?
Ехо, ехо. Има ли някой вкъщи?
Мисли, МакФлай, мисли!
Старецът ти? Г-н Загубеняк.
- Какво? - Точно така!
Загубеняк с главно "З".
Случайно знам, че Джордж МакФлай...
Не говоря за него. Говоря за сина му.
Твоят баща, Марти МакФлай.
Мъжът, който провали живота си.
Нима?
Така де, нима?
Деде, казах да минеш два пъти с парцала, а не един път.
Миналата седмица го направих.
- Със затворени очи ли? - Вие двамата роднини ли сте?
Ехо, ехо. Има ли някой вкъщи?
Да не мислиш, че Гриф ми вика "деде" заздраве?
- Той е Гриф? - Деде!
За какво ти плащам, а?
Хлапе, поздрави баба си от мен.
- Извлечи се навън, деде. - По-спокойно!
МакФлай, да не хукнеш нанякъде! Ти си наред!
Това е видео игра.
Оправих я.
Баща ми ме научи.
Това е "Лудият стрелец".
- Как се играе? Ще ви покажа.
Страхотен съм.
Трябва да ползваш ръце ли? Това е детска игра.
Детска игра ли?
Пепси Перфект.
- По дяволите! - Пепси.
МакФлай!
Нали ти казах да не мърдаш.
Момчета, как е?
- МакФлай! - Да?
- МакФлай! - Какво?
Обувката ти е отвързана.
МакФлай, взе ли решение за възможността довечера?
Да. Мисля, че не съм сигурен, защото може да е опасно.
Какво има, МакФлай?
Да нямаш проблем?
Пълен загубеняк.
Какъв е отговора, МакФлай? Участваш, или не?
Не съм сигурен, че трябва. Трябва да го обсъд с татко.
С баща ти ли?
Грешен отговор! Губиш!
Добре, Гриф, ще участвам. Каквото кажеш.
Остани тук и млъквай.
Въртете си педалите!
А сега...
нека чуем верния отговор.
Откога стана толкова дръпнат?
Отговорът е не, Гриф.
- Не, ли? - Ти какво, глух ли си. Не!
Защо бе, МакФлай? Да не си пъзльо?
Как ме нарече, Гриф?
Пъзльо!
Никой не ми казва...
пъзльо.
- Добре, тъпако! - Виж!
Спри! Момиченце!
Спри. Трябва ми твоя "ховърборд".
- Къде е? - Там.
Там!
Взел е ховърборд.
- Вземете си бордовете! - Хванете МакФлай!
Хванете го!
Това ми е много познато.
МакФлай, тъпако!
- Бордовете не действат на вода! - Освен, ако нямаш енергия.
Потегляме!
Леле мале!
Тъпаци.
Режим на изсушаване.
Якето се суши.
Якето ви е сухо.
Ей, хлапе. Благодаря.
Задръж го. Имам си "Питбул".
- Хайде. - Спасете часовниковата кула!
Хвърли стотачка и помогни са сапим часовниковата кула.
А, не.
- Тя е важен исторически паметник! - Някой друг път.
Удари я мълния преди 60 г.
Я почакай. "Къбс" на финалите...
- Срещу "Маями"? - Да, не е ли чудно?
Кой би се досетил? Едно на сто.
Иска ми се да бях се върнал в началото на сезона
- и да заложа на "Къбс". - Имах предвид "Маями"...
Какво каза?
Иска ми се да се бях върнал в началото и да заложа на "Къбс".
Интересно четиво. Има и корица.
Едно време са предпазвали книгите.
Преди анти-прах-хартията.
Ако прахта ви интересува, имаме нещо от 80-те,
наречено прахосмукачка.
Не мога да загубя. - Нагоре!
- Док, какво става? - Чака, ще паркирам там.
Тоно навреме.
Летящ "ДеЛорън"? Не съм вижал такъв от 30 г.
Простете. Съжалявам.
Не виждате ли, че ходя.
- Какво, по дяволите? - Не карай, пиян смотльо!
Двамина!?
Оставих го в анестаза. Айнщайн така и не разбра.
Марти!
Какво е станало тук?
Док, хлапето мии се появи. Всичко се обърка.
Детето ти ли?
Боже, от това се страхувах.
Употребих го за Дженифър. Не стигна за сина ти.
Док, погледни!
Променя се.
Бях подведен!
Да, разбира се!
Заради инцидента с ховърборда, Гриф ще иде в затвора.
Синът ти няма да ходи с него. Обирът няма да се състои.
Бъдещата история бе променена. И това тук е доказателството.
Успяхме, е не по план, но нищо. Да вземем Дженифър.
Здрасти Айни.
- Какво е това? - Сувенир.
"50 години спортна статистика".
Не е образователно.
Какво му е лошото да взема малко информация от бъдещето?
Може да заложим малко.
Не съм изобретил машината за финансови облаги!
Намерението ми е да събера данни за хуманността.
Мналото, бъдещето, паденията, възможностите
перипетиите и обещанията. А може би и отговора на въпроса "Защо"?
И аз съм за това.
Но какво лошо има, ако заработим и малко кинти.
Ще хвърля това в боклука.
Мили Боже!
МакФлай, Дженифър Джейн Паркър, ул. "Оакхърст" №3793,
Хилдейл, възраст 47 г.
47 г? На това му викам пластика.
- Какво става? - Разпознали са я чрез палеца.
Отпечатъка му не се променя и са я взели за бъдещата Дженифър.
Трябва да ги спрем.
Как? Ако им кажем кои сме, ще ни затворят веднага.
Чиста е, да я закараме. - В хилдейл ли?
Ще стигнем по тъмно.
Ще я закарат у вас.
Ще се промъкнем след тях, вземаме я и се връщаме в 1985 г.
Ще видя къде живея. Ще се видя на старини.
Не, това може да доведе... Боже!
Дженифър може да срещне бъдещото си "аз".
Последствията могат да бъдат катастрофални!
- Какво имаш предвид? - Предвиждам две възможности.
Първо, ако се види с 30 г. по-стара ще изпадне в шок,
или второ, срещата може да създаде времеви парадокс
и да причини верижна реакция, която ще разнищи
континиума пространство-време и ще унищожи Вселената!
Това - в най-лошия случай.
Унищожението може да е локално и да отнесе само Галактиката.
Е, това е успокоително.
Да намерим Дженифър преди тя да открие себе си.
Въздушната магистрала е блокирана. Ще ни отнеме доста време.
А това остава тук!
Мащината не е за залози, а за пътуване във времето.
Знам.
И така, Док Браун изобретил машина на времето.
Хилдейл.
Свърталище на боклуци.
Би трябвало да го сринат.
Добре дошла Дженифър.
Малко сте замаяна, но мисля, че ще се оправите.
Г-жо, трябва да репрогамирате. Опасно е в тъмното.
- Светлини? - Да, вижте сега.
Успокойте се и ще се оправите.
И внимавайте за в бъдеще.
Бъдеще ли?
Приятен ден, г-жо МакФлай.
Излъчваме красиви гредки 24 часа в денонощието.
Включили сте канал за изгледи.
Аз съм в бъдещето.
И съм се омъжила в Параклиса на любовта?!
- Мамо? Ти ли си? - Трябва да се измъкна оттук!
Мамо? Ти ли си?
- Бабо! - Съкровище!
- Какво е станало с дядо? - Пак се сецна.
- Как е сладкото на дядо? - Как си направил това?
На голф.
- Вашите вкъщи ли са? Донесох пица!
- Кой ще изяде всичко това? - Аз.
Проклет трафик!
Старата Дженифър се прибира. Дано не сме закъснели.
- Какво има, Док? - Мисля, че видях такси.
Май ни следеше.
Не мога да повярвам, че прозореца е още счупен.
Когато този от сервиза нарече тате "пъзльо",
той го изхвърли от къщи. Сега никой не иска да го поправи.
Как се е износило това.
Проблемът на баща ти е, че ако някой го нарече "пъзльо"
губи контрол над себе си.
Колко често съм го чувал?
"Мамо, не мога да позволя да ме мислят за страхливец".
Права си.
Преди 30 г. баща ти опита да покаже, че не е пъзльо.
И претърпя катастрофа. - С Ролс Ройса ли?
Авомобилна катастрофа.
Айни, да намерим Дженифър.
Живея в Хилдейл? Жестоко!
Остани тук и се преоблечи. Ако ми потрябваш, ще свирна.
- Искам да си видя къщата. - Не, рискуваш да се видиш.
Хилдейл.
Това е жестоко!
Едно, седем, четири и петдесет.
- Това е 174. 50 долара. - Ето.
Внимавайте в квартала.
- Къде ми е разписката? Тук.
Тази катастрофа провали целия живот на Марти.
Иначе животът му щеше да е друг.
Човекът нямаше да предяви вреди,
Марти нямаше да си счупи ръката и да се откаже от музиката,
и да прекара години в самосъжаление.
- Готини дънки, мамо. Майка ти се омъжи за него...
Изключи.
Искам канали 18, 24, 63, 109, 87, и канала за времето.
Прогнозата за времето по света, 24 часа в денонощието.
Климатичните условия оставан без промяна...
Сертифицираните хирурзи...
Добре дошъл, Марти.
Татко е в къщи.
Точно така. Върна се.
Господарят на къщата. Ехо.
Кралят на замъка. Ехо.
Какво, по дяволие, е това?
Литиев режим включен.
Ето, така е по-добре. Проклети деца.
Сине.
Гледкаш си телевизия ли?
Гладен съм. - Чакай реда си.
Като стане, пъхни я в устата ми.
Не се прави на умник.
Я, канала на жестокостта!
Хидрат, 4-то ниво.
Готова ли е? - Заповядайте.
Мамо, знаеш как да хидратираш пицата.
Съжалявам. Изпуснах всичко.
Притеснявам се за Дженифър.
Защо не се е прибрала? - Не знам къде е Дженифър, мамо.
Трябваше вече да е тук.
- Не мога да знам... - Плодове!
- Плодове, моля. - Пак е в някое настроение.
Разбирате ли се с нея?
Да, чудесно. Като тийнейджъри сме.
Татко, на телефона. Нийдълс е.
За теб е.
Добре. Ще се обадя от хола.
Прехвърли.
Тук, ако обичаш.
Големият "М"!
Как я караш, МакФлай?
Здрасти, Нийдълс.
Нийдълс ли?
Разгледа ли бизнес предложението ми?
- Не знам. Защо си толкова притеснен?
Ако сработи, край на финансовите ти проблеми.
А ако не сработи, Нийдълс? Ще ме уволнят.
Това е незаконно. Ами, ако японеца ни следи?
Няма да узнае. - Боже.
Хайде. Прекарай картата си и аз ще се заема.
Освен, ако не искаш всички в отдела да те мислят запъзльо.
Никой не ме нарича пъзльо.
Никой! - Добре де.
Докажи го.
Добре.
Добре, Нийдълс.
Ето картата ми.
Сканирай, вътре съм.
Благодаря, МакФлай. Ще се видим утре.
По дяволите.
МакФлай!
Фуджицу-сан.
МакФлай,
наблюдавах трансфера, който осъществи току що.
Свършено е с теб!
Свършено. Не е моя вината.
- Нийдълс бе зад всичко. - А ти му сътрудничи.
Това бе уловка. Исках да го хвана на място.
Чети ми факса!
Не! Моля ви. Не ме уволнявайте.
Уволнен съм.
Това е тежко.
Какво ще кажа на Дженифър?
- Дженифър. Док, как се радвам да те видя.
Излез през предната врата. Ще те чакам там.
Не се отваря. Няма дръжка.
Натисни с палец скенера.
Кой скенер?
- Какво пише на този факс? Шега. Малка шега от колегите.
- Добре те чух. Успокой се. Не виках.
Шегувахме се с Нийдълс.
Добре дошла, Дженифър.
Загубих си работата, мамо? - Я се разкарай.
- Аз съм млада! - Аз съм стара!
Марти, Марти!
Ела бързо!
Срещна се със старото си "аз" и изпадна в шок.
Ще се оправи. Да я върнем в 1985 г.
И ще унищожа машината на времето. - Ще я унищожиш ли?
А какво стана с хуманността и пътя, който сме поели?
Рискът е голям, това го доказа. И аз се държах отговорно.
Представи си, ако машината попадне в погрешни ръце?
Съжалявам единствено,
че няма да мога да посетя любимия си исторически период,
Дивият запад.
Но пътуването във времето е твърде опасно.
По-добре да се отдам на науката,
както и на другата вселенска загадка:
Жените.
Марти, Айни, пригответе се за времевото разместване.
Успяхме ли?
Върнахме ли се?
Върнахме се.
Да я оставим на люлката. Ще се върнеш и ще я събудиш.
Когато се събуди в собствената си къща,
ще я убедиш, че е било сън.
И ще я оставем тук?
Дисориентацията й ще помогне да я убедим, че е било сън.
Колко време ще е в безсъзнание? - Не знам. Голям шок преживя.
Няколко минути, може часове.
- Донеси й мента. - Ти си доктора, Док.
Айни, хайде, да вървим.
Не се тревожи, тя ще е добре.
Не помня да е имало решетки на прозорците.
Ако ти трябвам, ще бъда у нас, разглобявайки това.
Какво, по дяволите?
Я почакай. Какво правиш в стаята ми?
- Изнасилвач! Мамо! - Спокойно!
- Татко, помощ! - Стой, скапаняк!
- Не искам неприятности. - Но те сполетяха, изрод.
Какво правиш тук? - Объркал съм къщата.
Точно така, кучи...
- Направих грешка. - Естествено, че си направил.
Ще ти разпоря задника!
А така, бягай, скапаняк! И им кажи, че не продавам!
Няма да ни тероризират!
Явно е грешната година.
1985 година?
Не може да бъде. - Пусни го.
Значи ти си кучия син, дето ми краде вестника.
Господин Стрикланд.
Г-н Стрикланд. Аз съм, Марти. - Кой?
Мартин МакФлай. Не ме ли помните от училище?
Никога не съм те виждал, но ми приличаш на лентяй.
Да, точно така. Лентяй.
- Затворихте ме миналата седмица. - Училището изгоря преди 6 години.
Имаш три сек. да се разкараш оттук със здрави "лешници".
Едно. - Искам да знам какво става!
Две.
- Стрикланд! Да?
Хапнете олово, лентяи!
Гледай къде ходиш, тъпак.
Дами и господа, добре дошли в музея за Биф Танън.
Посветен на най-големия гражданин на Хил Вали
и най-великия герой,
единствения Биф Танън.
Всички сме чували легендата, но кой е той всъщност?
Вътре ще узнаете как Биф стана най-богатият американец.
Ще научите удивителната история на семейство Танън,
започвайки от прадядо му, Бюфърд "Лудото куче" Танън,
най-бързия стрелец в Дивия запад.
Вижте скромното му начало и как посещението на пистата
на 21-ия му рожден ден го направи милионер за ден.
Споделете радостта от известната победна поредица,
която му донесе прякора "Най-големия късметлия на Земята. "
Научете как Биф продължи тази щастлива поредица
в основаването на огромната му империя "Биф Ко".
Вижте как в 1979 г.,
Биф успешно лобира за легализирането на хазарта
и превърна съдебната палата на Хил вали
в красиво казино с хотел.
Искам да ви кажа едно: Бог да благослови Америка!
Срещнете се с жените, които споделяха страстта му,
докато той търсеше истинската любов.
И оживеният Биф,
който през 1973 г. осъществи мечтата си,
оженвайки се за училищната си любов - Лорейн Бейнс МакФлай.
Чарът е в третия път.
Не!
- Елате с нас горе.
- Пуснете ме. - По лесния, или по трудния начин?
По лесния начин.
Мамо, ти ли си? - Успокой се, Марти.
Спа почти два часа.
Имах ужасен кошмар. Ужасен.
Сега си добре на 27-мия етаж.
27-мия етаж!
Мамо, това не си ти.
Аз съм, Марти. Добре ли си?
Добре съм. Но ти си... толкова...
голяма.
Всичко ще се оправи, Марти. Гладен ли си?
Мога да викна рум-сървиз.
Рум-сървиз ли?
Лорейн! - О, Боже. Баща ти.
Баща ми?
Трябваше да си в Швейцария, кучи сине!
Баща ми!
Да не са те изхвърлили пак от частото училище?
Знаеш ли колко сухарки съм пръснал по твоите копелета?
Какво ти пука? Можем да си го позволим.
Поне живот можем да им купим с тези пари.
Чакай. Нека и изясним нещо.
Марти е твое дете, не мое.
Всичките пари на света няма да оправят този мързел.
- Престани, Биф. Виж го само.
Глупак, също като баща си.
Не смей да говориш така за Джордж.
Не си наполовина мъж, колкото него.
Кучи син!
Твърдоглав, както винаги.
Искаш да ме праснеш, а?
По дяволите, Биф. Това е. Напускам те.
Ми давай. Но помисли, Лорейн!
Кой ще плаща за дрехите ти? Бижутата, алкохола?
Ами за пластичните операции?
Ти искаше да си присадя... тези.
Ако си ги искаш - вземи си ги.
Лорейн, ако си тръгнеш, ще отрежа и теб, и децата.
- Няма да посмееш. Така ли мислиш?
Първо, дъщеря ти, Линда. Ще отменя кредитните й карти.
Тогава сама ще оправя дълговете си към банката.
И ще отменя изпитателния период на идиота ти, Дейв.
А що се касае до Марти...
Може би искаш децата ти да са зад решетките,
също като брат ти, Джоуи.
Едно затворническо семейство.
Добре, Биф. Печелиш. Оставам.
А ти, ще се върна след час и не искам да те виждам.
Той беше прав, а аз - не.
Мамо, какво говориш? Та ти го защитаваш.
Налагаше се.
Той е мой съпруг и се грижи за всички ни,
заслужава уважението ни. - Уважение ли?
Твой съпруг! Но, как?
- Оставила си тате, заради него? - Да съм го оставила ли?
- Марти, добре ли си? - Не, не съм добре!
Не разбирам какво става.
Защо никой не обясни.
Сигурно са те ударили по главата доста силно.
Мамо, искам да знам едно.
Къде е баща ми? Къде е Джордж МакФлай?
Mарти,
баща ти, Джордж е там, където стои през последните 12 г.
Гробището "Оак Парк".
Не.
Това е невъзможно!
"15 март 1973 г. ".
Не, моля те, Господи!
Това е невъзможно.
Невъзмож...
Опасявам се, че е възможно.
Док!
Като научих за баща ти, си помислих, че ще си тук.
Тогава знаеш какво му се е случило, нали?
Знаеш ли какво е станало
на 15 март 1973 г?
Да, Марти, знам.
Отидох в библиотеката, за да си изясня тази лудост.
Тя беше опасана с решетки, разбих ги и взех вестници.
Нещо не схващам, Док. Всичко това. Сякаш сме в Ада.
Не, това си е Хил Вали, но страшно прилича на Ада.
Айни, съжалявам.
Лаборатарията е разхвърляна.
Очевидно континиума пространство-време е променен,
като е създадена нова времева поредица от събития.,
- довела до тази реалност. - На английски, Док.
Ето, нека илюстрирам.
Представи си, че това е настоящето.
Ето ти сега, в 1985, бъдещето и миналото.
Преди тази точко в настоящето, някъде в миналото
времевата линия се е променила в тази,
създавайки алтернативна 1985 г.
Алтирнативна за мен, теб и Айнщайн,
но реалност за останалите.
Това познато ли ти е?
Пликчето с алманаха.
Знам, защото разписката е все още вътре.
Намерих го в машината, заедно с това.
Върха на бастуна на Биф. Старият Биф, от бъдещето.
Вярно. Било е в машината, защото и Биф е бил в нея,
със спортния алманах.
- Леле мале! - Докато сме били в бъдещето,
Биф е взел алманаха, машината и се е върнал в миналото.
Дал е алманаха на себе си някъде в иналото.
Виж. Тук пише:
Биф направи първия си милион от конни съзтезания през 1958 г.
Не е бил просто късметлия.
Знаел е, защото е имал резултатите от алманаха.
Ето така е натрупал състоянието си.
Виж на снимката, в джоба.
Алманахът.
Кучият му син, откраднал ми е идеята.
Подсушвал ни е, докато...
Вината е моя.
Изцяло моя. Ако не бях купил тая книжка,
това нямаше да се случи.
- Всичко е минало. - Не, бъдеще.
Както и да е. Това показва, колко опасно е пътуването
и защо машината трябва да бъде унищожена,
след като оправим тази каша.
Така, връщаме се в бъдещето
и спираме Биф, преди да е откраднал машината.
Не, защото, ако идем от тази точка в бъдещето,
то ще е ббъдеще на тази реалност,
в която Биф е корумпиран
и е женен за майка ти, и в която
това се е случило с мен.
Не, шансът ни е, ако се върнем в миналото
в момента, в който времевата линия е разделена.
За да възстановим вселената във вида, в който я знаем
и да се върнем в нашата реалност, за да установим
датата и обстоятелствата относно къде, как и кога
младият Биф се е докопал до Спортния алманах.
Ще го попитам.
Бронирана жилетка! Страхотен номер!
Тоя е удивителен.
Какво, по дяволите, става?
- Какво търсиш тук? - Купонът свърши, Биф.
Съжалявам, дами. - Как премина охраната долу?
Има въпрос, който трябва да обсъдем.
- Пари, нали? Забрави. - Не, не пари.
Спортен алманах на Грей.
Чухте го, дами.
Купонът свърши.
Говори, момче. Какво знаеш за книжката?
Първо ти ми кажи как си се сдобил с нея?
Как, къде и кога?
Добре, седни.
Сядай!
12 ноември 1955 г. Тогава.
12 ноември 1955 г. Тогава аз се върнах...
Тогава беше бурята във Хил Вали.
Познаваи историята. Добре.
Няма да забравя тази събота.
Взимах си колата от монтьора, `щото я бях разбил в надпревара.
Мислех, че си се блъснал в камион с конски лайна.
Как така знаеш за това?
Баща ми ми каза.
Баща ти?
Преди да умре.
А, добре.
И така, гледах си работата.
Когато цъфна един бастун.
Каза, че ми е роднина. Не видях прилика обаче.
Каза ми: "Какво ще кажеш да позабогатееш"?
Аз казах: "Разбира се".
И той ми даде книжката.
Каза, че има резултатите от всички спортни събития за века.
Само трябваше да залагам на съответния победител.
Казах: "Каква е уловката"? А той: "Няма такава. Пази я".
След това, изчезна.
Повече не го видях.
Но ми каза още нещо.
Каза: "Някой ден учен със смахнат поглед"
или хлапе може да дойдат и да разпитват за книжката.
"И ако това стане..."
Странно. Не предполагах, че това може да си ти.
Биф, забравяш нещо. Какво е това!?
Мъртъв си, кучи сине!
- Къде е! - Чакай, хлапе!
Бързо, ето го.
Давай, хлапе. Скачай.
Самоубийство би било хубаво.
А ако не искам?
Ами полицията, Биф?
Ще сравнят куршума с този пистолет.
Аз притежавам полицията.
Освен това, не можаха да познаят куршума, убил баща ти.
Ти, кучи син...
Предполагам, това е поетична справедливост.
Двама МакФлай с един пистолет.
Идиот.
Какво, по дяволите...
Добра работа, Док!
Няма да повярваш. Трябва да се върнем в 1955 г.
Не вярвам.
Напротив, Док. 12 ноември 1955 г.
Невероятно е, защо стария Биф е избрал точно тази дата.
Това значи, че тази точка във времето има космическо значение,
че е представлява пресечна точка на континиума пространство-време,
или просто е съвпадение.
Трябва да оправя това нещо. Времевите вериги са включени.
Как така "включени"? Док, не можем да тръгнем сега.
Ами Дженифър? Айнщайн? Не можем да ти оставим.
Не се притеснявай. Ако успеем в задачата си,
алтернативната 1985 г. ще стане истинската 1985 г.,
която моментално ще се промени около Дженифър и Айнщайн.
Те ще са добре.
Дори няма да си спомят за това ужасно място.
Док.
- Ами, ако не успеем? - Трябва.
Това е тежко, Док. Сякаш бях тук вчера.
- Марти, ти беше тк вчера. Удивително, нали?
Слънцето ще изгрее след около 22 минути.
Иди в града. Намери Биф и го проследи.
Някъде през деня ще се появи стария Биф, за да даде алманаха.
Не се намесвай!
Стария Биф трябва да вярва, че е успял, за да си тръгне
- и да върне машината в бъдещето. - Добре.
След като стария Биф си отиде, грабваш алманаха както можеш.
- Бъдещето ни зависи от това. - Няма нужда да ми напомняш.
Ето ти бинокъл и уоки-токи, за да поддържаме връзка.
Аз ще оправя релето на времевите вериги.
По този начин никой няма да открадне машината,
а и аз няма да срещна другото ми "аз".
Другото "аз"? - Да, сега сме двама тук,
както и ти сте двама.
Другото ми "аз" е д-р Емет Браун от 1955 г.
Той помага на другия "ти" да се върне в 1985 г.
Помниш ли мълнията и кулата? Ще стане чак довечера.
Внимавай да не налетиш на себе си. Ще ти дам пари.
Трябва да съм подготвен за всякакви парични промени.
Купи си дрехи от 50-те. - Ясно, Док.
Нещо тривиално.
Док, обади се. Марти е.
- Тук е Док. Там ли си? - Да. На адреса съм.
Единствените Танън наоколо, но не мисля, че Биф живее тук.
Изглежда някаква старица живее тук.
- Биф! - Да.
Къде отиваш? - Да си взема колата, бабо.
Кога ще се върнеш? Искам да разтриеш петите ми.
- Млъкни, стара чанто. - Дай си ни топката.
Каква топка? - Тази топка.
За какво говорите? - Дай си ни топката!
Това ли е вашата топка? - Да!
И си я искате? - Да.
Хванете си я!
Док, това е къщата на Биф. Лепвам му се. Край.
Готова е, но не можах да я запаля.
Да няма защита? - Иска подходящо пипване.
Никой не може да я запали, освен мен.
Сметката е към 300 долара. - Триста долара?
За два калника? Глупости!
Заради конските лайна. Цялата кола плуваше в тях.
Джоунс искаше 80 долара. - Обзалагам се.
Искам да взема нещо. Ти скаш ли?
Можеш да се обадиш на Джоунс, и ако склони да ти върне...
300 долара! Ако го хнава тоя, дето го направи, ще му строша врата.
Лайната. Спомням си ги.
Четири кутии "Валволайн".
- Четири кутии за тази работа? Не мога да обядвам там.
Вие ми се свят. - Щях да взема лукс за 300 долара.
Смърди по-зле от банята.
Смръднята няма да изветрее.
За последен път ти правя услуга.
Чудесна е, Лорейн. Ще изглеждаш великолепно!
Ще изглеждаш...
Я виж какво има тук. Хубава рокля, Лорейн.
Но ще изглеждаш най-добре, ако не носеше нищо.
Вземи се разкарай. - Довечера ще има танци.
И след като колата ми е оправена,
ще ти предоставя честта да идеш с най-готиното момче в училище.
Заета съм.
- С какво? - Мия си косата.
Това е толкова смешно, колкото стъклена врата на боен кораб.
Стъклена врата на подводница тъпак такъв.
Биф, вече съм поканена.
И кой те покани? Буболечката Джордж МакФлай?
- Ще отида с Келвин Клайн. - Келвин Клайн, а не.
- Ще ходиш с мен, разбрано? - Махни си въшките от мен!
Кога ще разбереш, а? Ти си моето момиче.
Няма да съм твоя, даже да имаше милион долара!
О, напротив. Аз и ти, Лорейн.
Писано ни е.
Някой де ще се оженим, Лорейн. Ти ще бъдеш моя жена.
Винаги си се справял с жените. - Махай се от колата, старче!
Искаш ли да се ожениш за нея? Мога да го уредя.
- Кой си ти, добрата фея? - Влизай в колата, тъпчо.
Кой наричаш тъпчо, тъпак!
Как направи това? Никoй не може да я запали, освен мен.
Качи се в колата, Танън. Днес ти е щастливия ден.
Гледай къде караш, старче! Ако я смачкаш, ще те убия.
- Струваше ми 300 долара! Ще млъкнеш ли най-сетне?
- Как знаеш къде живея? - Приеми ме като роднина, Биф.
И по този повод, приеми един малък подарък.
Нещо, което ще те направи много богат.
- Искаш да си богат, нали? - Да, разбира се. Защо не.
Ти ли ще ме направиш?
Виждаш ли тази книжка? Тя предсказва бъдещето.
Има резултатите на всяко спортно събитие до края на века.
Футбол, бейзбол, конни надбягвания, бокс.
Информацията вътре струва милиони и аз ти я давам.
Ми хубаво тогава. Благодаря.
Сега се направи, че някой те вика и изчезни.
"Отиди", идиот, "Някой те вика и отиди".
Звучиш като глупак, като го казваш грешно.
Добре де, отиди. И си вземи книжлето.
Не схващаш ли? Състояние ще направиш от това.
Нека ти покажа.
УНКЛА падат с 17-16.
Четвъртото полувреме, остават 18 сек. до края.
Бих казал, че това е края.
Обзалагам се, че УНКЛА ще спечелят с 19 на 17.
- Ти да не си глух? Загубиха. - Така ли?
Шут на Декер. Топката лети.
Точно попадение! УНКЛА побеждават с гол 19-17.
Тълпата на стадиона полудя. Джим Декер...
Я стига. Каква шашма направи? Как знаеше какъв ще е резултата?
От книгата, казах ти.
Само трябва да залагаш на победителя и няма да загубиш.
Добре, ще я прегледам.
Глупак! Никога не я оставяй така.
Нямаш ли сейф? Разбира се, че нямаш.
Купи си. Дръж я в него. А дотогава, дръж я в теб.
Какво правиш? - Не казвай на никого.
Има още нещо. След време, едно хлапе, или един луд,
представящ се за учен ще дойде да те пита...
Заключен съм, Док. Док, обади се.
- Каква е ситуацията? - Биф изчезна.
Взел е книжката. Аз съм заключен в гаража му.
Измъкни ме оттук!
Аз съм на ул. "Мейсън".
Не мога да взема "ДеЛорън" -а. Нищо, ще намеря начин.
Док, чакай малко. Док?
Чудесно.
- Биф, къде хукна пък сега? - Казах ти, бабо, на танци.
- Кога ще се прибереш? - Когато се прибера, тогава.
Не забравяй да изгасиш лампите в гаража.
Марти, Марти.
Марти. По дяволите.
Къде е това хлапе?
Док, обади се.
Обади се, Док.
Марти, слушам. - Док.
Марти.
Мили Боже.
Док, обади се. - Какво стана? Нямаше те у Биф.
В колата му съм. Отиваме на "Магията под водата".
Дали да не се откажем. Взе да става доста опасно.
Алманаха е на таблото. Ще го взема, щом пристигнем.
Внимавай да не налетиш на другото ти "аз".
- Другото ми "аз"? - Да.
Нали майка ти е теб на танцовата забава.
Вярно бе. Това е тежко.
Каквото и да стане, другият не бива да те вижда.
Последствията може да са катастрофални.
Вие, с шапката.
- Кой, аз ли? - Да.
Подайте ми, моля, ключ 5/8-ми от кутията там.
Пет осми ли?
Нямате ли редвид 3/4-ти?
Да, прав сте.
Предполагам, провеждате някакъв времеви експеримент.
Точно така. Как узнахте?
Случайно имам известен опит в тази област.
Надявам се да има светкавици довечера,
въпреки, че прогнозата беше за безоблачно време.
А, ще има, и то доста. Вятър, мълнии, гръмотевици.
- Адска буря ще бъде. - Благодаря, хубаво си поприказвахме.
Може и да се срещнем в бъдеще.
Или в миналото.
Док, обади се!
Къде е тоя сакатлък, Келвин? - Не знам, не съм му секретар.
Ами намерете го. Нанесе ми щети за 300 долара.
Дължа му нещо. Мърдайте!
Ти няма ли да дайдеш? - Чета.
Я виж ти, г-н Танън.
Радвам се да ви видя тук.
- Аз също, г-н Стрикланд. - Алкохол ли надушвам, Танън?
Не знам.
Не знам как мирише, защото съм твърде млад да пия.
Разбирам.
Какво имаш тук?
Спортна статистика, интересно. Домашно ли е, Танън?
Не, не е домашното, защото не съм вкъщи.
Голям проблем имаш с отношението, знаеш ли?
Един ден ще те затворя, да знаеш.
Лентяй!
- Боже, и пушиш! - Марти, звучиш като майка ми.
Да бе.
Когато имам деца, ще ги оставя да правят каквото искат.
Каквото си поискат.
- Искам го в писмен вид. - Аз също.
Защо си толкова нервен?
Да!
Не!
"У Ла-ла"?
Док, Док! - Ей, ти.
Док, обади се! Марти, какво става?
В беда съм. Провалих се.
Къде е алманаха? - Сигурно е у Биф.
У мен е само подвързията. - Къде е Биф?
Търсиш си го. - Не знам.
Някаква идея? - Не, може да е навсякъде.
Бъдещето зависи от взимането на тази книжка.
Знам. Само че... - Престани!
Престани, Биф. Ще му скупиш ръката.
Разбира се!
Трябва да тръгвам. Имам шанс. Баща ми ще просне Биф.
Да!
И това ако не е дежа ву.
Добре ли си?
Отдръпнете се всички.
Отдръпнете се. Дайте му малко място.
Спокойно, знам първа помощ.
Знам първа помощ.
- Какво е първа помощ? - Ти!
- Добре е. - Тоя не му ли взе портфейла?
Взе му портфейла.
Док, успях, взех я.
Слава Богу.
Чудесно, Марти.
Щом заредя ядрения реактор, ще се срещнем на покрива а салона.
На покрива, разбрано.
- Това е той. Преоблякъл се е.
Момчета, какво е това?
Хайде, да го хванем!
Да извирим още една.
- Къде се дяна? Ей сега беше тук.
- Вижте! Как се е качил на сцената? - Като свърши, ще го сгащим.
Как се е преоблякъл толкова бързо?
Това е старичко там, откъдето идвам.
Момчета, блус ритъм.
Следете ме за промени и ме следвайте.
Док, обади се! Обади се!
Приятелите на Биф ме последваха в салона. Ще набият "мен".
Махай се оттам!
Не мен. Другото "мен". Дето пее "Джони, бъди добър".
Ще изпусне шанса да се върне! И ще се получи голям парадокс!
Чакай, парадокс ли?
Едно от тия неща, дето могат да унищожат вселената ли?
Трябва да ги спреш, без да те види другото "аз".
Разбрано.
Какво, по дяволите?
- Къде е? - Кой?
- Келвин Клайн. - Кой?
- Този, с шапката, къде е? - Отиде натам.
Мисля, че ти взе портфейла.
Мисля, че му взе портфейла.
Предполагам, че още не сте готови за това,
но децата ви ще си паднат.
Док, успях. Всичко е наред.
Чудесно. Кацам на покрива след около минута.
Ще те чакам.
Лорейн. - Марти, доста интересна музика.
- Дано ви е харесала. Джордж ще ме изпрати вкъщи.
О, да. Чудесно. Имах предчувствие за вас.
Аз също.
Задник!
Мислиш ли, че с тези глупави дрехи ще ме баламосаш?
Да се разберем по мъжки. Ти и аз, веднага.
Не, благодаря.
Какво става? Къде хукна?
Да не те е страх?
Така е, нали? Един голям пъзльо.
Никой не ми вика...
Какво, по дяволите?
Крадеш ми нещата!
А това ти е за колата!
Док, провалих се.
Биф ме просна и взе алманаха. Потегли с колата.
Вината е моя. Трябваше да си тръгна по-рано.
- Няма време. Накъде тръгна той? - Към тунела на "Ривър Роуд".
Качвай се!
Да!
Ето го, Док!
- Да го смачкаме с машината. - Той има Форд 46, а ние "ДеЛорън".
Ще ни разкъса като консерва.
- Какво ще правим тогава? - Имам план.
Тазвечерната прогноза: Иде буря към Хил Вали.
И за вас, спортни фенове, доста екшън днес във футбола.
Ето и събитията:
УНКЛА победи с 19-17.
Мичиган смаза Минесота с 42-14.
Охайо би Айова с 20-10.
- Мичиган победи Индиана с 30-0. - По дяволите.
- Нотр Дам срещу Сев. Каролина... - Кучият му син.
Оклахома отпра Айова с 52-0.
Зап. Вирджиния загуби от Питсбърг с 26-7.
Тексас A&M би Райс с 20-10.
Мериленд победи Клемсън с 25-12...
Отново ти!
Боже!
Пусни!
Махни се от колата!
Това да ти е за урок.
- Давай, Док! Дръж се, Марти!
По дяволите!
Да!
Конски лайна! Мразя ги!
Док, всичко ли е наред?
Гадно време за летене...
има доста турбулентност, за да кацна оттук.
Ще трябва да мина откъм юг. Взе ли алманаха?
В ръката ми е! Взех го!
Изгори го! - Разбрах!
Док, заглавието се промени!
Баща ми е жив!
Значи всичко е минало добре, нали?
Мисията завършена.
Това значи, че Дженифър и Айни са добре, нали?
Точно така, Марти. Ефектът на гребена.
Бъдещето е възстановено, така че, да си вървим вкъщи.
Да, да се махаме...
Док, добре ли си?
Беше на косъм.
За малко да гушна букета.
Внимавай. Не искаш да те удари светкавица.
Док.
Док, обади се.
Чуваш ли ме?
Чуваш ли ме, Док?
Не.
Отиде си.
Док си отиде.
Г-н МакФлай!
Вие ли сте Марти МакФлай?
Да.
Имам нещо за вас.
Писво.
За мен ли?
Невъзможно!
- А вие кой сте? - Уестърн Юниън.
Надявахме се да ни осветлите по този въпрос.
Пазехме този плик през последните 70 години.
Беше ни предаден с изрични инструкции
да бъде доставен на млад мъж с вашето описание,
на име Марти МакФлай, но това място
в тази минута на 12 ноември 1955 г.
Имахме облог дали този Марти наистина ще бъде тук.
Изглежда съм загубил.
70 години ли казахте?
Да, 70 г., два месеца и 12 дни. Подпишете на поле 6, моля.
Заповядайте.
От Док е!
"Скъпи Марти, ако изчисленията ми са верни,"
ще получиш това писмо веднага след изчезването на машината.
Първо, нека те уверя, че съм жив и съм добре.
Живея щастливо през последните осем месеца в 1885 година.
Светкавицата,...
1885 година!
Септември, 1885 г.
Почакай, хлапе. За какво става въпрос?
Той е жив!
Док е жив!
- В Дивия запад е, но е жив. - Хлапе, добре ли си?
Искаш ли помощ?
Само един може да ми помогне.
Док!
Успокой се, Док. Аз съм, Марти.
Невъзможно. Изпратих те в бъдещето.
Знам, че ме изпрати, но се върнах. От бъдещето.
Мили Боже!
Док!
Док.
МакФлай.
Точно така, Танън!
Хайде, израстък! Можеш и по-добре да танцуваш.