Pentagon 1942. Anden verdenskrig har raset i tre år.
Nazisterne stormer frem i Europa og har erklæret krig mod Amerika.
Det er ni måneder efter Pearl Harbor.
Rør.
Kom så.
En, to, tre...
For han er en af vor egne for han er en af vor egne
en rigtig guttermand!
- Japserne kan bare vente sig. - Ingeniørkorpset vil savne Dem, sir.
Tak. Jeg har selv opbygget stedet, så jeg glæder mig til at spise det.
Flot, sir.
- Gør helvede hedt for de japsere. - Tak, Thomas.
Det skal jeg nok.
Sir!
Jeg mister chancen for at kæmpe sammen med mine mænd!
- Oberst Groves, glem det. - Selv Bronson vil til fronten.
Groves, De er ingeniør. De udkæmper Deres krig her.
Jeg skal altså forflyttes til den dødssejler?
Den dødssejler har selveste præsidentens opbakning.
Det er ikke det, jeg blev lovet.
Tag til Chicago og tal med videnskabsmanden.
Virker det realistisk, så kør på. De får lige dem og det, De vil have.
Måske vinder De krigen helt alene. Og får en stjerne med i købet.
Vore drenge kæmper bravt og gør helvede hedt for tyskerne, -
- skønt tabstallet er det hidtil værste for de allierede.
Og dårligt nyt fra Stillehavet. Tre af vore krydsere er blevet sænket.
- Navnene tilbageholdes indtil... - Kom ind.
Der er meldinger om, at japanerne har udført et bombetogt i morges.
- Herinde! - Liszard?
Szilard! General Groves, godt at se Dem. Kom indenfor.
Jeg har det med at blive hængende her. I overført betydning.
Jeg har læst det her. Er det muligt?
Vil De ikke åbne for den varme hane?
Jeg er ikke så god til eventyr, så gå direkte til den lykkelige slutning.
Det er muligt og sikkert uundgåeligt.
Man isolerer uran 235.
Så får man to dele af elementet til at kollidere, -
- således at massen, der kun er så stor, -
- undergår en spontan selvforstærkende reaktion.
Hvis dette var eksplosionens epicentrum, -
- ville Chicago disintegrere, så langt øjet rækker.
Halleluja.
I øjeblikket har vi kun teorier, koncepter, inspirationer...
Hvis vi kan, kan prøjserne også.
Ja, Tyskland har den videnskabelige formåen.
- Vi har brug for lederskab her. - Tak.
De har brug for en forbundsfælle!
DET NORDLIGE CALIFORNIEN OKTOBER 1942
- Fortæl os om generalen. - Hvorfor?
Det er så gådefuldt. "Mød mig der, hvor kragerne vender."
"Kom ikke tidligere end 4.20 og ikke senere end 4.29."
Så vidt jeg ved, er han en opblæst bondeknold, -
- der har gravet huller i Latinamerika det meste af sit liv.
- Grave til de indfødte, velsagtens. - Frank!
Robert er videnskabsmand, Kitty. Hæren vil have ham med hud og hår.
Hud og hår, de vil ha' hud og hår.
- Jeg må høre, hvad de tilbyder. - Skal vi køre så hurtigt?
- Det er vanvid. - Ja! Ja!
Denne vej, dr. Oppenheimer.
Kom herop.
Groves, Leslie. Mine venner kalder mig Dick. Sid ned.
Opfindsomhed... det elsker jeg. Det hele udsprang heroppefra.
Klar!
Den gamle vil være sikker på at kunne snakke frit, hvad?
Tænk engang, fesser vil have et glas gulerodssaft!
Hans ønske er din lov. Det kan du godt vænne dig til.
Sikke dog et nokkefår.
Ham Oppenheimer skulle være klogere, end politiet tillader.
Og han er godt selv klar over det. Han bliver ikke nem at tæmme.
Generalen har styr på det.
Oppenheimer er ikke en af vores. Det er dumt af generalen at vælge ham.
Projektet skal samles.
Jeg tror, De er den rette til opgaven.
Jeg har en svaghed for gode folk.
Prøjserne arbejder også på projektet.
Bliver de færdige før os, så...
- Hvor ville De begynde? - Fokus.
Genierne følger deres egne indfald.
Isoler dem et sted uden forstyrrende elementer.
Stress dem, så bliver de kreative. Alle kappes om at finde løsningen.
Der skal kun være én skipper. I øjeblikket flyder det hele.
- Det skal centraliseres. - Der er en ulempe.
Der er en del, der ikke bryder sig om Deres politiske synspunkter.
- Jeg skjuler ikke mine synspunkter. - Det passer forhåbentlig.
De kan vinde krigen og få nobelprisen, om Gud vil.
Sir, major De Silva minder Dem om, at Deres tog går kl. 18.
Jeg må videre.
Forresten...
Hvis De indvilger i det, og dette er sagt i al ydmyghed, -
- så rangerer intellekt ikke over den her.
Han er en værre frikadelle.
Et nul. Han falder hurtigt til patten.
Indvilger du så i det?
Der er et helt kalejdoskop af spørgsmål.
Javel. Men jeg er altid god for en sludder ved morgenbordet.
Gem lidt til aftenbordet, hvis du skal giftes med en stor kanon.
Skal vi flytte i givet fald?
Du skal sige ja. Du er alt for genial til Berkeley.
Michelangelos "Skabelsen af Adam". Oprindelse og skæbne.
En søgen efter at afdække det ene og finde det andet. Det er videnskab.
Skæbnen kalder nu på mig, -
- og derfor lykønsker jeg jer med at være de bedste af de bedste.
Jeg tror på hver og en af jer. Gud velsigne jer og lev vel.
- Tak. - Vi kommer til at savne dig, Oppie!
Afgang!
Fart på!
Sir!
- Goddag, sir. - Sig frem.
Der er vand og strøm i hele lejren, og kloakeringen er på plads.
- De to laboratorier... - Vi må være et par uger bagud.
Videnskabsmændene flakker hvileløst omkring.
- Tilkald forstærkninger. - Javel.
- Vi har ikke logi til flere, sir. - Logi? Tror du, de skal sove?
Så skaf dog nogle telte, men det bliver for egen regning.
Bad jeg ikke om at få vagthunde?
- Jeg kan ikke se nogen. - De er på vej.
Altså...
Alt, hvad der foregår her, er fortroligt.
Uden undtagelser. Hverken konen eller barberen må få noget at vide.
Alt, hvad I ser, hører, -
- læser og drømmer om, -
- alt, hvad der nærer halsbranden eller mavesåret, -
- alt, hvad der giver jer koldsved og holder jer vågne om natten, -
- alt det der tilhører det amerikanske militær.
Eller mig, hvis I har det bedre med det.
Nu må vi se at komme ned på jorden og få vundet den krig.
Jeg siger det en gang og kun en gang.
Så I ved det en gang for alle.
Det er ikke nogen ferielejr, det her.
Forstået?
I er her for at arbejde jer ud over det teoretiske, -
- det spekulative, det fantasifulde.
I er her -
- for at tøjle jeres gudgivne evner, jeres hjerner, jeres energi, -
- for at skabe noget specifikt.
Et militært våben.
Af nuklear art. En atombombe.
Ingen mumlen i krogene, tak.
Hvorfor lave en bombe? De kan bare kaste ham ned over Berlin.
Effekten er den samme.
Vi omtaler den udelukkende som "tingesten" eller "anordningen".
Forstået?
Der er ét ord, der er bandlyst.
Og det er ordet "umuligt".
- De kommer to dage for sent. - Jeg tog til East Palace Street 109.
Men der var ikke nogen.
Så fik jeg et lift med en bus og var nær endt hjemme i Chicago.
Jeg har siddet og blomstret på tog, busser og jernbanestationer -
- i snart tre døgn.
I Santa Fe sagde de, at det her sted ikke fandtes.
Det gør det heller ikke.
Hvor kan man få sig noget at æde?
- Vi har spist. - Pragtfuldt!
Tag hellere et bad i en fart. De lukker for vandet kl. 14.
Luk så op!
Jeg kunne ikke komme ind.
Om en måned kæmper du for at komme ud. Merriman?
Richard Schoenfield. Jeg er lejrens læge.
Du er lige sådan en slof, jeg søger. Godt med råstyrke.
Hvad fanden er det?
- Det ligner et køleskab. - Nå ja.
- Det sidder vist fast. - Så kom du lige i rette tid.
Hvad for en ende vil du have?
Klar?
- Hjælper du til eller hvad? - Løft.
Oppies drenge løser alle problemer.
Vi har delt problemet op i tre dele.
Fysik. Hvor meget materiale skal vi bruge? Plutonium eller uran-235?
Fremstillingen af det materiale står Oakridge, Tennessee og Hanford for.
- Sidst: Vores ansvarsområde. Let. - Sikkert!
Vi bygger anordningen, afprøver den og håber, vi kan styre den.
Vi er her.
Ved begyndelsen. Målet er her.
Vi har 19 måneder.
Det er ikke lang tid.
Det stemmer med den dato, vi forventer, at Oakridge leverer.
Vi har kun 19 måneder til at fremstille og levere pakken.
Indvendinger?
Nej? Godt.
19 måneder, og vi begynder på bar bund. Kors!
Nå, men vi har Oppie og verdens bedste teoretikere og ingeniører.
Nogle af dem er de rene legender, og de er ikke særlig gamle.
Lægen virker flink. Han siger, vi skal arbejde med stygge sager.
Han har omdannet en af hospitalsfløjene til Noas ark.
Jimmy kæmper på Filippinerne, så jeg skal ikke klage.
Nå, generalen vil have en statusrapport, og det skal være nu!
Om igen.
Vi bygger en kanon og svejser en stopper af subkritisk masse på.
Vi fyrer en granat af en anden slags subkritisk masse ned i løbet.
- Hvor meget materiale? - 15 kilo af hver.
Det er jo galimatias!
Vi tapper universets drivkraft. En skræmmende tanke!
Vi er kun stødt på problemer, og der kommer utvivlsomt flere til.
- Kom med de dårlige nyheder. - Vi står over for to problemer.
Præ-detonation. Tingesten disintegrerer, før den eksploderer.
Og vægtproblemet. Hvis projektilet skal opnå den ønskede hastighed, -
- bliver løbet så tungt, at det ikke er til at løfte.
Deke?
Et projektil med en diameter på 18 cm kræver et mindst 10 cm tykt løb.
Jeg håber, I finder melodien, for lige nu har vi end ikke et omkvæd.
- Åben debat. - Jeg kan ikke...
Seth og Deke drøfter kanonløbet, Robert og Michael præ-detonationen.
For satan da! Måske er det højden.
- Vi famler i blinde. - Vi befinder os i et dødvande.
Hvis nu vi finder en lettere legering til løbet.
Nej, så kan det ikke modstå kraften, der opstår, når atomerne brager sammen.
Energien skal koncentreres og massen smadres.
Vi må tænke os om.
Kanonløbet bliver for tungt, hvis det skal kunne modstå eksplosionen...
Michael! Kom her.
Hvad får jeg ud af at klemme den her?
- Juice. - Nej. Jeg får kompression.
Vi laver en hul sfære af plutonium og komprimerer den -
- ved en indadvendt eksplosion, en implosion.
- Kædereaktion. - Bang!
- Men eksplosioner er udfarende. - Jamen, vi laver en indadvendt en.
- Gudfader! Vi henter de andre. - Vi samles i kantinen.
Anordningen bliver så let, at vi slet ikke for brug for et løb!
Har du ild, soldat?
Det er Michael og Seth.
Undskyld, men De må høre Seths idé.
- Han tænkte på en appelsin. - På at hoppe på den.
På at presse en appelsin? Presse... kernen!
- Du godeste! Det er jo mægtigt. - De andre venter i kantinen.
- Måske kan det vente... - Nej, gå du bare.
- Du er allerede gået. - Tak.
Satans!
De skal nok få os ud.
Se der!
Doktor!
Vi leder efter forsøgsområder, men bussen er kørt fast.
De talte om projektet i al offentlighed i aftes.
- Vi drøftede Neddermeyers... - Offentligt!
- Det var en åben debat. - Se, det vil jeg godt tale om.
Jeg vil have ikke have åbne debatter, men sektionsopdeling.
Teoretikerne skal ikke vide det, ingeniørerne ved. Det er farligt!
Hør nu efter. Drengene er vant til at kaste boldene op i luften.
Ideer er fælleseje. Det er et principspørgsmål.
Hvis De lukker den åbne debat, forsvinder debattørerne!
Neddermeyer fik en genial idé: En implosion.
Det skaber en jævn kompression i kernen og vejer næsten ingenting.
Borte er problemet med løbet og vægten takket være den åbne debat.
De må give os lidt luft.
Bronson!
Bare De ikke giver servitricerne det.
Oppie giver ham kamp til stregen, men Groves lader sig nok ikke kue.
Gid tyskerne ikke har overhalet os. Restriktionerne går os på nerverne.
Typisk! Vi er mennesker, ikke numre.
- Det var ikke med i aftalen. - Jeg er ked af at brokke mig.
- Men pigtråd, hunde og vagter? - Sikkerhedsskilte!
Det troede jeg, jeg havde lagt bag mig i Italien!
Og åbenhed er et principspørgsmål for alle videnskabsmænd!
- De skal ikke censurere mine breve. - Ét er, at FBI fritter mig ud.
Men når de fritter min familie og mine naboer ud, går det for vidt.
- Vi kan ikke arbejde sådan her. - Doktor.
Sikke et galehus! Det er noget værre rod.
- Hvad vil De gøre ved det? - Jeg advarede Dem jo.
Lad mig få ansvaret for sikkerheden i laboratoriet.
Lad os færdes frit overalt derinde. Uden for laboratoriet råder De.
Så får jeg dem til at makke ret.
Jeg bryder mig ikke om det, men jeg finder mig i det.
Indtil videre.
Luftvåbnet udførte et voldsomt bombardement af Tyskland i dag.
Michael, godt at se dig. Jeg har taget Kathleen med.
Jeg frygtede, at skønhedskvotienten ikke var høj i aften, -
- så jeg har helgarderet mig.
- Hun er min yndlingssygeplejerske. - Kommer I sammen?
Nej, det gør vi ikke.
Næ, nu trænger jeg til en drink. En stærk en.
- Som sagt... - Møg!
Der er ikke meget spræl her.
Vi er i krig. Ikke alle kan føjte rundt i Acapulco.
- Hold da... - Alt vel?
Tusind tak.
De er perfekte. Et minut til, og de ville have fået for meget.
Jeg lægger det her i vasken.
- Et glas juice? - Ja tak.
- Og undskyld. - Det skal De slet ikke tænke på.
- Jeg får det repareret. - Det er helt i orden.
Vi to skal nok blive allierede, hr. General.
Vi er ude på at forføre den samme.
Er der en mrs. Groves?
Ja, det er der. Og hun er modig nok til at holde sig i baggrunden.
Nogle mænd har et kald her i livet, mrs. Oppenheimer.
En god hustru forstår det og gør alt for, at det hele glider.
Har du læst min teori om degenereret masse? Så er der håb.
Hvad finder vi for enden af tunnelen, Michael?
- En martini. - Velsagtens.
- Omstillingen. - Berkeley 5558, tak.
Jean, det er mig. Jeg ved, du er der.
Jeg havde opgivet håbet.
- Jeg har ikke kunnet... - Oppie, jeg har været så bange.
- Du hverken ringer eller skriver. - Det kan jeg ikke.
- Kan du ikke? - Nej, Jean.
- Kommer du? Hvornår kommer du? - Jean...
Det her er ingen samtale.
Vi kunne lige så godt grynte. "Nå, jeg må ud og vinde krigen."
Jeg har aldrig været så ulykkelig som sammen med dig.
Jean, prøv nu at forstå...
Ja.
- Jeg skal ikke opholde Dem. - Det har De bare at gøre.
Når De vækker mig midt om natten.
Jeg har fået lavet et udskrift af noget, De skal se.
Hun bearbejder ham helt klart.
- Måske talte de i kode. - Det mente kodeeksperten ikke.
- Hvem er hun? - Jean Tatlock.
- Berygtet kommunist. - Jeg vil vide alt om hende.
Og måske ved jeg heller ikke alt om den gode doktor. Undersøg det.
Det betyder, at Oppenheimers fremtid i projektet er usikker.
Dr. Oppenheimer er projektet.
Jamen, udgør han ikke en risiko nu, sir?
Nej, fiasko er den eneste risiko!
Jeg er kun bekymret for, at hun distraherer ham fra projektet.
- Han skal vist have tommeskruer på. - Hvordan det, om jeg må spørge, sir?
Det må De ikke, hr. Oberst.
- Ujævn kompression. - Stand by.
Med en tyndere væg kunne vi forøge kompressionen, ikke?
- Svar mig, Seth. - Måske virker implosionen ikke.
- Om igen? - Ja!
- Det er en dårlig undskyldning. - Vi gør klar.
Klar til sprængning!
Vi har fået klarsignal. Fart på!
Kom så i sving!
- Fart på! - Til venstre.
Rub jer så, drenge! Kom i sving!
Canyon kalder Los Alamos.
Kom ind, Los Alamos. Canyon kalder Los Alamos.
Kom ind, Los Alamos.
- Noget udløste den. - Væk! De er serieforbundet.
Væk!
Nej, Oppie!
Rolig, brormand.
Tusind tak.
Kør med i ambulancen, så undersøger jeg dig på hospitalet.
Det er artige sager, I roder med.
Afgang!
Lærte De det i skolen?
- De satte livet på spil. - Jeg løb hen til ham uden at tænke.
- Instinktivt. - Instinktivt...
Når instinktet byder os at redde liv, hvorfor er vi så i krig for at dræbe?
Er det også instinktivt?
- De lyder som min den gamle. - Hvordan er han da?
Han er præst. I Jackson i Illinois.
Min storebror Jimmy er soldat. Min mor er død.
Han er vist såret over, at jeg ikke er ved fronten.
- Hvorfor det? - Jackson er en lille by.
Da han spurgte, hvor jeg skulle hen, sagde jeg "postboks 1663, Santa Fe".
Det var ikke helt nok.
Så sagde han: "Du har at blive en god videnskabsmand. Den bedste."
- Er De den bedste? - Det var jeg i Chicago.
Men den flok genier her er svære at hamle op med.
Men indtil videre har jeg nu godt kunnet følge med.
- Men kan De danse? - Hvabehar?
Kan De danse?
- Ja. - Så gør det.
- For alvor? - Eller kan De ikke følge med?
Flot.
- Noget i den dur. - Meget flot!
Jean Tatlock, afgangseksamen i 32.
De havde et lille eventyr, før Oppenheimer blev gift.
Det lå i dvale indtil 1942, men så blussede det op igen.
En ven udtalte: "Hvis konen er hans ambition, er Tatlock samvittigheden."
Hun har præsenteret ham for grupper af anti-fascister, anti-francister -
- og en række kendte kommunister.
Tag foden fra pedalen, Bronson.
Obersten skal snart i aktion, så han skulle gerne overleve indtil da.
Oppenheimer er et oplagt offer for afpresning.
- Jeg vil have ham sat af projektet. - Vel vil De ej. Slap af.
Man dirigerer ikke en mand i en bestemt retning -
- ved at hive ham af sted ved næsen. Man afskærer ham alle andre valg.
Det er logik for perlehøns.
Vi er nået til niende inning, og videnskabsmændene fører kun lige.
Dugan skal slå, og Merriman kaster.
Fuldtræffer!
Dugan løber videre til anden base. Flot kast. Han nåede lige basen!
Ja.
Ja!
Dårligt tidspunkt?
Ja, hastigheden volder os stadig svære kvaler.
Hvem er den dulle, De føjter rundt med?
- Hvabehar? - Skal jeg sige det?
Jeg fik det at vide som en vennetjeneste.
Sæt, de forkerte fik det at vide?
Så er det ude med Dem. Og ude med projektet.
Jeg kan slet ikke greje Dem.
De giver den rigtigt som boheme.
Snigløbet...
Jeg havde ikke regnet med at blive snigløbet.
Doktor, kan jeg... hjælpe Dem?
Tænk på mig.
Det skader mit omdømme, min evne til at vælge de rette folk.
Jeg var sammen med hende, før jeg kom med i projektet.
Det er ligegyldigt. Jeg finder mig ikke i, De kan blive min undergang.
- Jeg holder af hende. - Hun er kommunist.
Kommunist!
Det ville være slemt nok, hvis hun var en sød bondepige fra Indiana.
Men hun er forhærdet kommunist.
De med Deres fortrolige opgave... Skal jeg skære det ud i pap for Dem?
Ring og gør det forbi!
Han slår... Den kom langt!
Merriman slår et homerun!
Homerun!
- Bare rolig, Bronson. Vi overlever. - Javel, sir.
De har bolden.
Regis, så se dig dog for!
Dagens mand i skysovs!
Papirnusserne slog basserne.
Fælt stinker vandet, der stille står for længe.
Robert!
- Frank. - Brormand!
- Bliver vi skygget eller hvad? - Jeg burde bede om din legitimation.
- Pjat. - Lad os nu bare se at komme væk.
De prøver at presse navnene på alle mine kommunistvenner ud af mig.
De overvåger mig og aflytter garanteret min telefon.
- Hvorfor bliver du der? - Det har en vis orden.
Så er der da lidt orden i mit liv.
Jeg fik først din besked ved femtiden.
Jeg var stadig på hospitalet og blev helt rundt på gulvet.
- Du ser pragtfuld ud. - Du ser alvorlig ud. Hvad er der?
Jeg rejser tilbage i aften.
Jeg har ellers lavet middag.
Der bliver ingen middag, Jean.
Jeg ville ikke sige det i telefonen. Og derfor sidder jeg her nu.
Er det på grund af dit arbejde?
Fint.
Blodet flyder, før vi overhovedet er nået til vores cocktails.
Jean.
Vil du ikke nok blive i nat?
Vil du ikke nok?
Du arbejder på noget slemt, ikke?
- Og derfor må du ikke tale om det. - Det er en hemmelighed.
Giv mig et eksempel på noget godt, der er hemmeligt.
Vi var gode.
Nej, ikke da du blev gift.
Forlad mig for noget, jeg forstår.
Din kone, dit barn, din samvittighed, noget levende.
Ikke noget fordækt. Robert...
Åh, jeg drømte, du var gået.
Det er altså derfor, du ikke lod høre fra dig. Ingen breve, ingen kontakt.
Jeg troede, jeg havde gjort noget.
- Jeg har jo sagt... - Ja, men du sagde ikke...
Hvad fanden er det, der er så vigtigt?
Det er vigtigt, så du skal fandeme ikke være storsnudet.
Er det storsnudet at ville vide, hvor du er, at ville være hos dig, -
- at ville forstå? Det var ham her, jeg elskede.
Jeg elskede hans drømme, alt det, han så, men ikke kunne bevise.
Jeg elskede alt det gode i ham.
Han var mit bevis for, at verden kunne forandres til det bedre.
Hvis han er død, vil jeg ikke leve.
Verden er forandret. Bare ikke på den måde, vi ønskede.
Slet ikke.
Du betød uendelig meget for mig. Det gjorde du virkelig.
Hun sagde, jeg havde en faible for ødelæggelse.
- At jeg havde mistet troen. - Har hun uret i det?
Nej, det har hun ikke.
Når krigen er slut, tager jeg ud i det blå i et halvt år.
Uden nogen forpligtelser eller noget som helst.
Tak, Frank.
- Han kyssede sin bror. - Så må han være kommunist.
Den er helt bøjet. Den skal være flad.
Den implosion er et luftkastel. Jeg forbander den dag, jeg fik ideen!
Jeg kan ikke! Jeg må finde en måde at koncentrere trykbølgerne på.
- Jeg er løbet tør for ideer! - Det er bare en dårlig undskyldning.
- Kan du ikke, finder jeg en anden. - Serber vil tale med Dem.
Koncentration, Seth! Jeg finder en, der kan koncentrere en trykbølge.
- Bare klø på. - Gudfader!
Hvis Oppie ikke snart slapper af, er det ham, der imploderer.
Ind med jer.
Det nye plutonium fra Hanford laver en masse neutroner, -
- men den spontane spaltningshastighed er alt for høj.
Reaktionen løber sig selv over ende og fuser ud.
- Hvem har beregnet det? - Segre.
- Ham selv? - Segre selv.
Det gør plutonium til et problem, og derfor er vi tilbage ved U-235.
Men det kan Oakridge ikke levere nok af, så vi må ty til implosionen.
Men Neddermeyer og hans implosion har lige løbet panden mod en mur.
Vi må ikke sakke agterud.
Alt vel, Oppie?
De har en tidsfrist!
Jeg har postet en milliard i jer. Det er ikke småpenge.
De skal bare svare ja og amen.
Jeg har knoklet døgnet rundt på det her projekt.
Jeg har ofret alt. Det der gider jeg slet ikke høre på!
Jeg har ofret alt! De ved godt, hvad jeg mener.
Jeg vil blæse på Deres udrejseforbud!
Jeg var nødt til at gøre det ansigt til ansigt!
Seneste nyt fra fronten...
LOS ALAMOS NOVEMBER 1944 OTTE MÅNEDER IGEN
Efter vore seneste sejre forbereder tyskerne et gengældelsesangreb.
Skønt de allierede ikke opgiver...
- Hvem er det? - En eller anden sprængstofsekspert.
Neddermeyer opgav sin implosion, -
- så Oppie har hvervet to sprængstofseksperter.
Vi kæmper videre i vores isolation. Nu og da virker krigen meget fjern.
- Vil du have et lift, doktor? - Hvor har du trukket dit kørekort?
Sidder du og nyder drengene i aktion?
Jeg kan desværre ikke gå med i biografen i aften, smukke.
Til gengæld kan jeg møde jer til en drink bagefter.
- I orden? - Alle tiders.
Ja, ja... Jeg har også lovet aben en svingom.
Så det er nok meget godt.
Hvad går der af dig?
- Ses I tit? - Ja, jeg kan godt lide ham.
Er du jaloux?
Ja.
Så må du se at gøre noget ved det.
Den hopper jeg ikke på.
Det Hvide Hus lovede at vente med revisionen til efter krigen.
Det er så svært at komme igennem til dig, at jeg tog problemet med.
Prøv lige at se slidbanen. Den er væk! Det kører mine folk på.
Jeg ved ikke, hvad du tosser rundt med, men det går ud over mig!
Jeg transporterer forsyninger rundt i lastvogne, og de kører på dæk.
Når jeg hører om dækmangel, bliver jeg gal.
Når jeg hører, det er din skyld, ser jeg rødt! Vi må finde ud...
Nul! Det har førsteprioritet og hører direkte under Det Hvide Hus.
Vi har brug for varen.
Du lægger dig ud med en hel masse.
Prøv lige at kigge på dem her. Jeg har to, du har kun en.
Når krigen er slut, har det vægt.
Nu er den vel feset ind, Dick?
Jeg håber den ondelyneme, der er nogen, der dækker over din røv.
Nå, Bronson... Det handler om røv, det hele, ikke?
Enten giver man folk et los i den, eller også slikker man dem i den.
Beklager tonen, Bronson, men jeg har hovedet på blokken.
Hvis ikke de primadonnaer snart leverer varen, er jeg en færdig mand.
Javel, sir.
- Hvad nu? - Aner det ikke.
- Gudfader! - Skal vi standse her?
Ikke ifølge tidsplanen.
Besked til general Groves.
Nu skal jeg, sir.
- Besked til general Groves! - Denne vej.
Vi har fået det her fra Tyskland. Derfor fik vi toget standset.
Tillader De, mine herrer?
Oberst.
Læg det i min boks og tag det aldrig frem uden min tilladelse.
MOR FIK IKKE NOGET BARN
Tyskerne har ikke nogen bombe.
- Er det klogt at holde det tilbage? - Hvad tror De, oberst?
Det er prekære oplysninger.
I forhold til mine langhårede genier. Det jødiske element.
Hvis vi fjerner Hitler fra ligningen, går gassen helt af dem.
Hvorfor risikere det?
Vi kan give USA den største pind på legepladsen, og den skal de få!
Nu skal jeg fortælle dig noget om dem.
Hvis vi får dem tæt nok på, når de helt i mål.
- De er bare ikke tæt nok på endnu. - Javel, sir.
LOS ALAMOS APRIL 1945 TRE MÅNEDER IGEN
Tænk på sprængkilerne som en del af en granat.
De omdirigerer trykbølgerne, ligesom en linse omdirigerer lyset.
Faktisk har vi brugt ideen i England til pansergennembrydende granater.
Hvis det virker, er vi på banen igen.
- Pas på. - Vær forsigtige.
Ingen har brugt højeksplosiver som præcisionsinstrument før.
Såre enkelt. Det gør trykbølgerne konkave i stedet for konvekse.
- Sikke en appelsin, hvad? - Vent til efter eksplosionen, Seth.
Dr. Oppenheimer.
Der er brev til Dem. Det er vigtigt.
JEAN TATLOCK TOG SIT EGET LIV ONSDAG D. 5. JANUAR 1945
Held og lykke.
Der pressede vi den! Der var kompression!
Sejren er hjemme, Oppie!
Så er bolden i spil. Seth, kom her!
Næste stop implosion!
Må jeg komme ind?
- Hvor er han henne? - Ude i haven.
Han sidder i solen og nulrer et tæppe.
Og plejer sin brødebetyngede pik.
Der er ingen grund til at være vulgær.
Intet er tilnærmelsesvist så vulgært som det, I bygger.
Vulgært eller ej, så må han se at komme over det.
Det skylder han sit fædreland og sig selv.
Han er den bedste og skal føjes i et og alt.
Drop hvervekampagnen. De har ikke brug for mig.
Og skån mig for sangen om den gode hustru. Jeg kan den udenad.
Hvorfor fandt De Dem i hende?
Fordi han er den bedste, og han skal føjes i et og alt.
Jeg duer ikke til at være alene.
Alle forsvarer vi vort territorium på hver vores måde.
Concha, du kommer for sent. Sagde jeg ikke kl. 14?
Det gør mig ondt.
Også at beskeden var så længe undervejs.
Den sad fast hos censuren.
Hør...
Det kan aldrig være Deres ansvar at holde et andet menneske i live.
Det er umuligt og urimeligt.
Jeg kan ikke arbejde videre.
Jeg vil ikke. Og jeg behøver det heller ikke.
Tyskland er færdig.
Det er jo bare et spørgsmål om tid.
- Er De sikker? - Jeg orker ikke Deres argumenter!
Jeg ved, at alting står på spil. At krigen ikke er slut, før den er slut.
At de tæppebomber London.
At tyskerne er desperate og snarrådige.
Selv uden tingesten kan de begrave England i radioaktivt materiale.
Men de er jo ikke nær så gode som os.
Eller er de?
Jeg har sgu rotter på loftet.
Jeg bliver presset til at have for mange bolde i luften på en gang.
Når jeg får det sådan, går jeg ned på knæ og beder.
Sådan bliver jeg stærk i troen.
Hvis De opgiver projektet, og nogle andre knækker nøden...
...behøver De ikke at holde styr på, hvor mange bolde De har i luften.
Hvis De mangler gejsten, må De finde den. Hvor den så end er.
Endelig godt nyt. Oakridge leverer tilstrækkeligt med uran.
Men Oppie er ved at bukke under.
Vi kan ikke undvære Oppie. Han er vores inspirator.
Hvis han knækker, mister vi orienteringen.
Er der ikke smukt, Michael?
Hvis vi var nogle kilometer tættere på eller længere væk fra solen, -
- ville alt dette være en gassky eller en klump is, ingen nød godt af.
"Odi et amo." "Jeg hader og elsker." Catullus. Kender du det?
Nej.
"Jeg hader, og jeg elsker. Hvorfor? Spørger du. Jeg ved det ej."
"Jeg føler begge dele, og det smerter mig."
Måske har Groves ret i, at vi burde bandlyse al tænkning.
Vi må afprøve den kritiske masse.
- Hjælper du til? - Naturligvis.
Kom og se.
Kommer De for at se vores legetøj?
Michael, det er det, vi kalder "at kilde dragens hale".
Et uranprojektil på en halv gange to centimeter bliver trukket af loddet.
Det begynder her og accelererer så med 11 meter i sekundet.
I det splitsekund, det passerer uranstavene, opstår kædereaktionen.
Tættere kommer vi ikke på en atomeksplosion i laboratoriet.
Det er afgørende at få fastslået, hvor meget materiale vi skal bruge.
For ti år siden havde jeg aldrig drømt om det her.
Molekylerne bliver taget ud af luften en ad gangen.
Hallo?
Hvad?
Det er vidunderligt!
Jeg er privilegeret at tale til en sejrende hær på fem millioner.
De samt de kvinder, der har hjulpet dem så dygtigt, -
- udgør den alliance, der har befriet Vesteuropa.
De har udryddet en fjende, hvis styrke var dem langt overlegen.
De har stormet sejrrigt frem -
- og adskilt Cherbourg fra Lübeck, Leipzig og München.
De fantastiske sejre er ikke vundet uden sorg og lidelser.
80.000 amerikanere og et tilsvarende antal af de allierede -
- er gået alt for tidligt i døden, -
- for at vi andre kan leve badet i frihedens lys.
Ja!
- Hvad gør vi, når det er slut? - Så finder vi vel på en ny krig.
Det er det gode ved denne branche. Det er fast beskæftigelse.
Vi nedstammer alle fra en gammel slægt af rovdyr.
- Du er ukuelig. - Jeg går derned og er ukuelig.
Kom så, smukke.
- Klarer du dig? - Ja, jeg er ukuelig.
- Hvad skriver du? - Noget, Oppie sagde i dag.
Læs det højt.
Mon der er nogen intelligens, der ikke nedstammer fra rovdyrene?
Jeg vil kysse dig.
Kom her.
Passer det, at nu, hvor vi har ordnet Tyskland, så må vi tage hjem?
- Skål for det. - Det kan meget vel være, soldat.
Må jeg bede om alles opmærksomhed?
Der er mangel på dansemakkere.
Som en hyldest til vore brave soldater -
- står alle Los Alamos' genier til rådighed på dansegulvet.
For at bryde isen vælger jeg personligt den første makker.
General Groves, vil De danse?
Hvorfor ikke?
- Hvorfor har du altid den med? - Jeg fører dagbog til min far.
Alle brevene bliver censurerede, men sådan her får han hele historien.
Hvad vil du skrive om i dag?
- Ud over at krigen er slut? - Ja.
Tja, jeg har mødt en pige.
Kyssede jeg dig lige før?
De må se at komme ned på jorden.
Ingen mumlen i krogene, tak.
Nogle af jer danser... tæt.
Det bryder jeg mig slet ikke om.
Der er... barme i farvandet.
Og det kan føre til... graviditet.
Fanger jeg nogen på grisebassen, inddrager FBI deres humørpinde.
De morer sig. Og det er de i deres fulde ret til.
- Bare de ikke tror, det er forbi. - Er det da ikke det?
Hvad fejrer vi så? Måske kan vi drage anden nytte af vores arbejde.
- Fascismen er død. - I Europa.
- Tror De, japserne skyder egern? - Nej, men det er også irrelevant.
- Hvad er så relevant? - De har ikke den fornødne teknologi.
Hvis vi ikke har brug for den, hvorfor så lave den?
Kom med og se.
Verdens største samling af ingenting.
Få dem til at virke, så har De fat i noget.
Noget helt uimodståeligt.
Alene truslen... og de er vores.
Indimellem når jeg står her, -
- spekulerer jeg over, om vi arbejder på dem eller for dem.
Giv dem deres værdighed, doktor.
Så kan vi begynde at snakke om, hvem der kan hvad...
...og hvad de betyder.
FORTSÆTTE? JA/NEJ
Hvad er klokken?
Selv når jeg sover, hiver og flår de i mig.
Robert... Overvejer du at melde fra?
Nej. Så ville de afskrive mig.
De ville slet ikke kunne forstå det, som stemningen er nu.
Jeg kan ikke få anordningen ud af hovedet.
Vel er det sandt, men...
...hvis man tænker længere, -
- så er det en uendelig energikilde. Tænk dig engang, Kitty.
Drivkraften bag universet.
Mageløst. Og vi ville være dem, der tæmmede den.
En ny verden.
Efter dem, cowboy!
TRINITY FORSØGSOMRÅDE JUNI 1945 - EN MÅNED IGEN
- Hvad fanden foregår der? - De har jokket rundt i jordkablet.
Hvorfor blev kvæget ikke flyttet væk fra området?
Kvægavlerne ville ikke flytte dem, så hæren skred selv til værks.
- Det er jo vanvid. - Edward, beregningerne...
Hastværk, pres, tidsfrister. Hele projektet løber løbsk.
Vi har end ikke overvejet konsekvenserne, Oppie!
Vi har ventet på nyt fra cyklotronen i to uger, Wilson. Får vi dem snart?
Wilson har ret. Vi bliver nødt til at få luft for det, vi alle tænker.
Denne diskussion er for intern, Edward.
Tingesten bliver snart virkelighed og vil påvirke tusinder af menneskeliv.
- Vi må tale om det. - Godt, men ikke her.
Hjemme hos mig i aften.
Nu kilder vi dragens hale.
Op med den.
Jeg håber bare ikke, uranprojektilet sidder fast.
For så fordamper vi sikkert alle sammen.
- Måling? - 1,19 K.
- Afventer signal. - Vi er klar.
- Værsgo. - Så kilder vi den.
- Stor eksplosion. - Det så helt fint ud.
Godt, se på tallene. Smøgpause.
Michael, har du tid? De nægter mig adgang.
- Tager du til Chicago? - Ja, jeg henter projektilerne.
Vi vil bede dig om at hente noget. Du kender Szilard og Ralph Lapp.
Kollegerne i Chicago protesterer imod brugen af anordningen.
De frygter åbenbart for følgerne.
Det gør jeg også.
Jeg har en bror på Filippinerne. Jeg læser aviser hver dag.
Jeg beder ikke om din støtte. Jeg synes bare, vi skal drøfte det.
Tag til Chicago og hent et eksemplar, så vi kan danne vores egen mening.
Det lyder fornuftigt. Jeg skal nok hente det.
Vi snakkes ved.
Sidder du og forsvarer overlagt mord?
Overlagt mord, hold da kæft! I krig handler det om at vinde.
Man kan ikke forbyde et våben. Jo mere effektivt, des mere brugbart.
Giftgas blev da forbudt.
Oppie, du må tale vores sag, for generalerne lytter ikke til os.
Tænk på knægtene i skyttegravene. Jeg ved godt, hvad de mener om det.
Japanerne er selv ude om det.
- Jeg vil skide på, om så hele... - Øjeblik, d'herrer.
Du skal ikke insinuere, at jeg affejer moralske argumenter.
- Burde du ikke ligge og sove? - Jeg kan ikke lide at sove.
Der er masser, vi ikke kan lide, men vi må gøre det alligevel.
- Hvad glæder du dig til i morgen? - At komme ud og ride.
Nemlig, og hvordan skal du ride på en stor hest, hvis du er træt?
Vil du være sød at sove nu? Stor dreng.
WASHINGTON JULI 1945 TO UGER IGEN
Hvor er det dog varmt.
Skal vi tage på Carlucci's og få en gang iskaffe og basser?
Projektet er ved at gå op i sømmene.
Vi har altid fortrængt det moralske dilemma, men nu spidser det til.
- Bronson, stands bilen. - Javel, sir.
- Gå ud og slå en streg. - Midt i en park, sir?
Så pluk nogle blomster. Jeg skal til at råbe op.
Vi har samvittighedskvaler.
Godt, jeg råber ikke. Jeg er ikke engang gal.
Jeg er bare lamslået.
Vil I læne jer tilbage og pudse glorien, -
- når vi har mulighed for at gøre en ende på det i ét hug?
Samvittighedskvaler! Fint, hyg I jer bare med dem.
Svælg i dem! Vælt jer rundt i dem.
Og bagefter kan I så fortælle, om I gør arbejdet færdigt.
Og hvordan jeg skal forsvare over for en undersøgelseskommision, -
- at vi har brugt to milliarder dollars på en fuser!
Samvittighedskvaler? De har én eneste opgave.
De skal bare levere bomben!
Uhyrlige overgreb fandt sted i Tyskland, fordi ingen sagde fra.
Og det bebrejder vi dem. Med rette, selv om det var farligt.
Men det er ikke farligt for os at sige fra.
Du behøver ikke at være enig i protesten, men det bør debatteres.
- Javel, sir. - Sådan skal det lyde, Michael.
Godt at se Dem igen.
Vi har lige fået et telegram.
Japanerne har sendt en føler ud angående en eventuel kapitulering.
Hvad slags kapitulation? Betingelsesløs?
- Ikke ifølge mine kilder. - Godt, så falder det til jorden.
- Sir? - Ikke noget.
Kom bare... her.
Hr. Udenrigsminister, jeg har et brutalt spørgsmål.
Regner De og præsidenten med Rusland, hvis Japan skal invaderes?
Det bliver ikke omkostningsfrit.
Russerne vil kræve Manchuriet og Sakhalin.
Jeg kan give præsidenten Japan uden invasion og studehandler.
Kan De love det? Nogle af Deres videnskabsmænd slår sig i tøjret.
De forsøger at få præsidenten i tale.
Det var jeg ikke klar over. Det tager jeg mig af.
- Udmærket. Gør det, hr. General. - Hr. Udenrigsminister.
Panton.
Dr. Oppenheimer har tre gange -
- mødtes med potentielle agenter eller kommunister.
Han gav os et navn, ikke? Pres på for at få de andre.
Han skal mærke jorden brænde under sig.
- Jeg fik at vide, De ventede her. - Kaptajn Panton har ringet.
Nu chikanerer de mig igen med deres sikkerhedspjat. Jeg har fået nok!
- Var det emne ikke ude af verden? - Det er det aldrig med Dem.
Jeg skal prøve at lægge låg på det, men det her gavner ikke sagen.
- Hvad er det? - En protestskrivelse.
Deres fæller i Chicago forsøger at møve sig ind på præsidenten.
Det kan de godt glemme! Kender De noget til det?
Jeg kender til synspunkterne.
De vil demonstrere anordningen, men ikke bruge den.
Kan De holde dem i skak? Kan De standse det?
Min mad bliver kold.
Lad ikke de fjolser distrahere Dem!
De er så tæt på at blive ham, der vandt krigen.
Det er betydningsfulde mennesker, som man ikke bare kan ignorere.
De vil bare have lejlighed til at drøfte demonstrationen.
Ham der Szilard... Han sad der i sit badekar!
Jeg skulle have druknet ham, første gang jeg så ham!
Hvorfor kan vi ikke bare demonstrere tingesten?
Tilintetgøre en ubeboet øgruppe og så forlange, at japanerne kapitulerer.
Pladder! Det virker ikke. De er kamikazer, hele bundtet.
De er ud af en velhavende familie. Det forklarer Deres optimisme.
Troen på det gode i mennesket. Det har jeg aldrig haft. Altså penge.
Derfor er jeg realist.
Præsidenten bør præsenteres for ideen.
Hvor får De de ideer fra?
Sikkerhedsfolkene har ret til at vide, hvor de ideer kommer fra.
Deres demonstrationer, strejker og idéudvekslinger med andre lande.
Det bliver svært at overbevise dem om, at ideerne er undfanget i Chicago.
- De er udenlandske, undergravende. - De er moralske.
Var Pearl Harbor moralsk? Eller Polen og München?
Dødsmarchen i Bataan, var det moralsk?
Vås! Demonstrationsvås!
Jeg går ind for, at man tryner fjenden godt og grundigt.
De skal have igen af samme mønt.
I morgen skal den der gruppe stemme om demonstrationen.
Deres anbefaling går direkte til præsidenten. Hør godt efter.
De kan hjælpe Dem selv ved at styre dem i den rigtige retning.
Enten er De med eller imod os.
Ernest, må jeg præsentere dr. Oppenheimer?
Rygtet vil vide, -
- vi snart skal takke Dem for at få de gule aber rystet ud af træerne.
Det bliver mine drenge glade for.
Lad mig trykke Deres hånd. Tak.
- Det vil jeg også. - Godt at se dig.
Hørte De det?
Hvis De holder hjulene i gang, står vi i dyb gæld til Dem, soldat.
"Vi står i en helt ny situation, der ikke kan løses igennem krig. "
"Protestskrivelse til USA's præsident."
"Hemmeligholdte opdagelser kan påvirke nationens velfærd. "
Russerne er vore allierede.
Hvis vi kaster den uden at sige det, bliver de paranoide.
Japanerne er tvunget i knæ. Det kamikazepjat er noget pis.
De er lige så skidebange for os, som vi er for dem.
Krigen har fået mange folk til at melde sig ud af menneskeheden.
- Jeg håber ikke, vi følger trop. - Hørt.
Vores blokade har gjort det af med Japan til efteråret. Eller før.
Den anordning er ikke nogen værdig måde at vinde krigen på.
Hvis Custer havde haft maskingeværet, -
- havde hans skæbne været en anden.
Hvis De kaster den tingest uden varsel...
...indgiver jeg min afskedsbegæring.
Tillader De, mine herrer ...?
Hvad mener Deres gruppe om demonstrationen?
Hvis vi går med til det og inviterer japanske observatører, -
- og demonstrationen slår fejl, -
- vil chancen for at få japanerne til at kapitulere glippe, -
- og vi får mangel på materiale.
Det har altid været projektets mål at kaste anordningen.
Er det den anbefaling, jeg skal viderebringe til præsidenten?
- Ja, sir. - Det er det.
Bob, velkommen til Trinity. Skal jeg ikke tage en af dem?
Havde du en god tur?
Er De ansvarshavende officer? Så er det til Dem.
Der står, at Californiens Universitet overdrager hæren -
- en plutoniumkerne til et atomvåben. Det er en regning på to milliarder.
Nu skal De se, hvad De får for pengene.
Initiatoren.
Og den anden halvdel.
De skal bare smækkes sammen, og så...
Skal vi samle delene?
Passér, mr. Merriman.
Du siger ikke meget.
Projektet nærmer sig kulminationen, ikke?
Jo.
Det tynger alle folk.
Der er noget i gære.
- Folk er tryllebundne af det, ikke? - Jo.
Vi udskriver sovepiller og aspirin i ét væk.
Og det er ikke kun på grund af arbejdet.
- Jeg ved, du ikke må tale om det. - Nemlig.
Så tal med dr. Oppenheimer. Han må da have gennemtænkt det.
Ja.
Rør ved mig.
Nøgen. Er det ikke et smukt ord?
I aften. Jeg vil elske.
Og jeg vil have en fremtid. Det vil jeg allerhelst have.
- For dig og mig. - Det vil jeg også.
- Gudfader, George! - Grubedannelse. En støbefejl.
Jeg er ikke sprængstofsekspert, men det der er uacceptabelt.
- Vi må dreje det i hånden. - Det skulle I have gjort for længst!
- Michael, hvad vil du? - Chicago, Leo Szilard.
Jeg læste det i toget.
- Hvad synes du om det? - Det gjorde mig ængstelig.
Skal vi aldrig tale om det? Mand til mand?
- Gennemfører vi det? - Der er ingen, der har sagt stop.
Vi blev bedt om at løse de tekniske problemer og bygge anordningen.
- Brugen af den er ikke vores ansvar. - Oppie, der er telefon.
Bethe har de reviderede tal.
Giv mig skrivelsen.
Initiatoren kommer straks. Vi får brug for dine beregninger.
- Ikke? - Jo.
Klar?
- Måleren er klar. - Værsgo.
21.
29.
31.
38.
Skriver du ned? 40. Så er det væk.
Om bag muren!
Sluk for den!
Rør jer ikke!
Satans!
Smid alt metal på gulvet.
Marker jeres position og gå ud.
Det er aldrig sket!
Alle burde klare den.
Undtagen mig. Jeg er dødsens.
Doktor, der er De! Der er problemer.
- Slem allergi. For en time siden. - Hvem er det?
- Mr. Merriman. - Michael? For helvede da!
Kør!
Kør så!
Der er ledigt herinde.
- Hvad er der galt? - Ikke noget.
- Hvor meget blev han udsat for? - En stråling på over 1000.
- Richard, hvad sker der? - Vi har styr på det, skat.
- Stephen, hvad foregår der? - Hør efter.
I har ikke nogen patient. Ingen må få noget at vide.
Hvad fanden er der sket?
Hele afdelingen skal isoleres.
Skrid med jer!
TRINITY FORSØGSOMRÅDE 3 DAGE IGEN
Det er detonationskredsløbene. Jeg vil godt have et døgn til.
Jeg er ikke helt sikker. Bare en dag til.
Jeg skal bruge en dag til!
Nej, Merriman havde et eksemplar med til mig fra Chicago.
Nogle af fysikerne har skrevet under.
De røde galninge! Når jeg får den bombe, kaster jeg den over Chicago!
Ja, det har jeg hørt. Få så den satan færdig. Det er en ordre!
Jeg har altså andet at tage mig til, men jeg skal nok komme.
Bare man vender ryggen til, smeder de rænker. Nu vil de udsætte det.
- Tager vi af sted til Washington? - Javel, sir.
"Truman og Stimson mødes med Stalin i Potsdam i morgen."
"Send snarest resultat fra Trinity."
- Stalin jorder Truman. Medmindre... - Ja, medmindre.
Vi må give præsidenten et drabeligt argument med i baglommen.
Og det bliver ikke en udsættelse.
Herre, du almægtige... Vi er så tæt på.
Fir den langsomt ned.
Hans hjerte er forstørret. Måske er der væske i hjertesækken.
Som følge af strålingen? Det er blevet dobbelt så stort siden i går.
- Fortsætter det, drukner hjertet. - Han er halvt bevidstløs.
Hjernen er også voldsomt hævet.
- Hvad sker der nu? - Jeg aner det virkelig ikke.
Intet menneske er nogensinde blevet udsat for så høj en stråling før.
- Han dør indefra. - Mave-tarmområdet er også ødelagt.
Øjeblik.
Vi gør alt, hvad der står i vores magt for at hjælpe Michael.
Du må ikke gå og pine dig selv.
- Gå hjem og sov. - Det kan jeg ikke.
- Det er lidt af en appelsin, hvad? - Ja.
Pas på!
Hornig!
Rolig, sikkerhedslinen holder.
Er der andre, der trænger til en martini?
Hvad er udsigterne?
De lover tordenvejr de næste fem dage. Desværre.
- Hvorfor fortiede I det? Diagnosen? - Det er svært at sige.
- Jeg vil se ham. - Det er forbudt.
Af sikkerhedsmæssige hensyn.
Han er en stærk, ung mand. Han skal nok klare den.
- Schoenfield, er han ved bevidsthed? - Indimellem.
Han vil vide, om De har læst protestskrivelsen.
- Det har jeg. - Er det alt, hvad De har at sige?
"Det har jeg, og jeg vasker mine hænder."
Min dødssyge ven tror, De render rundt med alle svarene.
Har De overhovedet styr på, hvad der egentlig foregår?
Kom til sagen.
De seneste to år af mit liv har jeg fundet mig -
- i Deres sikkerhedsfis, hemmelighedskræmmeri og kontrol.
Men alt det pis skulle ikke skjule sandheden for tyskerne og japanerne.
Men for alle de amerikanere, der slet ikke ville synes om det.
Amerikanerne vil bare have, at deres sønner kommer hjem i live.
Det er det, jeg arbejder for.
Er det derfor, de sprøjter plutonium i sindssygepatienter i Oakridge?
De skulle tage at spørge om det her:
Bliver det stort nok til at få os til at standse op og tænke os om?
Stort nok til afskaffe krig fremover? Spørg hellere om det.
Jeg har faktisk været i Oakridge.
Det sted er ikke indrettet til at konstruere et par bomber, -
- men flere tusinder.
Inden længe har alle bomben.
Skal de så bare sidde og vente på, at de siger bang?
Alt imens alverdens Merriman'er dør indefra.
Er det Deres mål? For det er den fremtid, De har skabt for os!
Oppenheimer, lad være med at lege Gud.
De er ikke særlig god til det, og stillingen er allerede besat.
Blodtrykket falder. Den væske skal ud nu.
Så sker det, Michael.
Begynd at dræne det.
Kom nu, doktor.
Blodtrykket stiger så småt.
- Du må se at få sovet. - Jeg er helt nede i kulkælderen.
Vi har alle del i miseren.
Tyskerne og japanerne og amerikanerne og englænderne.
Råddenskaben går langt tilbage.
Jeg er ikke længere videnskabsmand.
Jeg er en gemen funktionær.
Jeg må bevare kontrollen.
Kontrollen over, hvem der får fingre i den.
Magt og kontrol. Det er det eneste, jeg hører om efterhånden.
Betyder livet ikke noget for dig? Kærlighed og samhørighed?
Er det ikke det, videnskab går ud på?
Jeg ville bare have, vi havde det godt.
Skal alting ofres for den... dims?
Jeg fandt mig i... Jean...
...fordi jeg troede, du ikke kunne undvære hende.
Jeg troede, du ville forlade hende til fordel for mig.
Men hun talte slet ikke. Jeg tæller ikke.
Det eneste, der tæller for dig nu, er den forbandede bombe.
Det er det, det er.
Men det er ikke det eneste, du har skabt.
Du har dine børn. Og du har brug for min kærlighed og støtte.
Det ved jeg. Men jeg ved ikke, hvor den er.
Hvorfor lige mig?
Hvorfor valgte han mig?
Panton!
Ingen vagter! Skandaløst! Tror I, det er en offentlig badestrand?
- Vi må afblæse forsøget. - Ikke på grund af vejret.
Uvejret blæser radioaktivt affald hele vejen til Amarillo!
Er De journalisten? Skriv tre artikler.
En om triumf, en om fiasko og en, ifald vi disintegrerer.
Som vinden blæser, bliver nedfaldet enormt.
Jeg træffer beslutningen! Er det forstået?
Vi gennemfører det. Gør noget ved den hund!
De lyder, som om det er en togafgang.
Det er Dem, der vil begrave opfindelsen. Jeg klarer det uden Dem.
Hvis De gør, og jeg har sagt nej, og noget så går galt...
Ind i bilen.
Nu letter uvejret vist.
Når man har bygget det store øjeblik op, -
- gælder det om at gribe det, ellers går det fløjten.
De vidste, at jeg ville gøre det, ikke?
Kan man gå imod sin egen natur?
Hvordan mon det bliver?
Det kan vi slet ikke forestille os.
Det er Deres barn.
Gør det.
Halleluja.
Vi har fået grønt lys! Gå i gang.
Begynd nedtællingen.
Skru op for de højeksplosive sager.
Væk dragen! Kom så.
- Tænd for strømmen. - Strømmen tændt.
- Synkronisationsrelæ 1 åbent. - Synkronisationsrelæ 1 åbent.
- Synkronisationsrelæ 2 åbent. - Synkronisationsrelæ 2 åbent.
Jeg elsker dig, Michael.
Tag det roligt.
Træk vejret roligt.
Stille og roligt.
Hen på isen igen.
Så, der var isen.
Kathleen, hvad laver du her?
Kathleen... Gud!
Kom, skat.
- Du må ikke være her. - Jeg måtte se ham.
Jeg ville sige, at jeg elsker ham, for han er døende.
Detonationsrelæ 4 åbent.
Nu er den armeret. Så er det hen i bunkeren.
Lad os komme væk.
Jeg har altid troet på, at vi havde Herren med os.
Nu får vi bevis for det.
- Det må være fra basen. - Hvad tror du, Enrico?
At vi sætter ild til atmosfæren.
Er vi heldige, udrydder vi kun New Mexico og ikke hele kloden.
Skal vi vædde?
Jeg håber helt, det er en fuser.
- Hvad fanden er det? - "Nøddeknækkeren".
Jeg kan ikke slukke for det.
Slå hen på 6,5.
Så prøv 7.
Anordningen lader.
Kig herhen, Robert.
Anordningen er ladt op.
0 minus 60 sekunder. 59, 58, -
- 57, 56, 55, 54, -
- 53, 52, 51, 50, 49...
- Hvor fanden kommer den musik fra? - Vi kan ikke slukke for den.
... 44, 43, 42, 41, 40...
Forbandede musik!
... 37, 36, 35, 34, -
- 33, 32, 31, 30, -
- 29, 28, 27, 26, 25, -
- 24, 23, 22, 21, 20, -
- 19, 18, 17, 16, 15, 14, -
- 13, 12, 11, 10, -
- 9, 8, 7, 6, -
- 5, 4, 3, 2, 1, 0.
Min elskede Kathleen, du spurgte mig engang om noget.
Er det ens instinkt at redde liv eller at tage det?
Det aner jeg ikke, min egen.
Men hvis vi har valget, håber jeg, vi vælger livet frem for døden.
Ikke fordi jeg tror, det betyder en døjt for det uforsonlige univers.
Men når jeg ser på dig, min egen, -
- forstår jeg, hvor pragtfuldt og fortryllende livet kan være.
21 dage efter, den 6. august 1945, -
- blev "Little Boy" kastet over Hiroshima.
Tre dage senere blev "Fat Man" kastet over Nagasaki.
Mindst 200.000 mennesker døde som følge af bomberne.
Japan kapitulerede betingelsesløst den 2. september 1945.
I nogle år var J. Robert Oppenheimer nationalhelt.
I 1949 nægtede han at støtte udviklingen af brintbomben.
I 1954 blev hans sikkerhedsgodkendelse inddraget.
Han blev nægtet at arbejde for staten og døde af kræft i 1967.
General Groves blev sat af atomvåbenprogrammet -
- og blev forretningsmand. Han døde af en hjertelidelse i 1970.
DANISH