Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
INDIANA JONES ȘI ULTIMA CRUCIADĂ
SubRip by Driv3r
Descălecați!
Herman are rău de călărit!
Băieți, țineți aproape!
Unele dintre aceste galerii țin cale de kilometri.
Nu cred că e o idee prea bună.
Ce este?
- Ai găsit ceva până acum? - Nimic.
Puștiul a găsit ceva.
Am găsit ceva, Fedora! Am găsit ceva chiar aici.
O, uită-te la asta!
- Suntem bogați! Suntem bogați! - Gura!
Indy?
Indy? Ce fac acolo?
Indiana? Indiana?
Trebuie să găsim mai multe.
E Crucea lui Coronado. Cortés i-a dat-o în 1520.
O să-i dau inelul ăsta mamei și o să-l pun pe degetul ei osos!
Crucea asta e un obiect important, locul ei e într-un muzeu.
Fugi, spune-i dlui Havelock că niște bărbați pradă peștera.
Pune-l să-l aducă pe șerif. E doar un șarpe! M-ai auzit?
Bine. Fug. Dl Havelock. Șeriful...
Ce ai de gând să faci?
Nu știu. O să mă gândesc la ceva.
Sapă cu mâinile, nu cu gura.
- Ne-a luat lucrul. - Prinde-l!
Dle Havelock! Oricine! Cu excepția mea, toți s-au rătăcit.
Uite-l! Haideți, haideți!
Hei, tu ăla! O să te prindem!
Hei! Vino înapoi!
Haide! Prindeți-l!
Vino înapoi!
CIRCUL DUNN & DUFFY
CASA REPTILELOR
Stai, lasă-mă pe mine!
Doamne Sfinte!
Haide, puștiule.
Nu ai cum să scapi.
Zvârle biciul în sus!
Asta îmi aparține.
- Îi aparține lui Coronado. - E mort, cu toți nepoții!
Asta ar trebui să fie la muzeu.
Dă-mi-o!
Un șarpe!
Nu-l lăsa să scape!
Magie?
Asigură-te că nu fuge prin spate.
OK, puștiule, ieși din cutie în clipa asta!
Ticălosule!
Fir-ar să fie!
Tăticule!
Tati!
- Tati! E important. - Așteaptă. Numără până la douăzeci.
- Nu, ascultă-mă... - Tinere!
Unu, doi, trei, patru...
În grecește.
Fie ca el, care a împodobit acest lucru, să mă ilumineze pe mine.
- L-am adus pe șerif. - Exact omul pe care voiam să-l văd.
- Cinci sau șase din ei... - E-n regulă. O mai ai?
Da... e chiar aici.
Mă bucur să văd asta.
Pentru că proprietarul de drept nu va face plângere dacă o dai înapoi.
Are martori, cinci sau șase persoane.
La revedere.
Azi ai pierdut, puștiule.
Nu înseamnă că trebuie să-ți și placă.
COASTA PORTUGHEZĂ
- Ce mică e lumea, Dr Jones. - Prea mică pentru doi oameni ca noi.
A doua oară îmi revendic bunul de la tine.
Locul ei e într-un muzeu!
Al tău la fel!
Aruncați-l peste bord!
Înșfăcați-l, ne scapă!
Arheologia este căutarea faptelor...
nu a adevărului.
Dacă vă interesează adevărul, clasa de filozofie e mai încolo pe coridor.
Uitați de orașele pierdute, călătoriile exotice și săpături prin lume.
Nu ne luăm după hărți cu comori și "X" nu marchează niciodată un loc anume.
Șaptezeci la sută din arheologie se face în bibliotecă.
Cercetare, lectură...
Nu ne putem permite să luăm mitologia ca atare.
Săptămâna viitoare: Egiptologie și excavarea lui Naukratis în 1885.
Sunt la mine în birou dacă cineva are vreo problemă.
Marcus... am reușit.
Ai găsit-o!
- Știi de cât timp o caut? - De o viață întreagă.
- Bravo, cu adevărat bravo.
Va sta la loc de cinste în colecția noastră spaniolă.
Putem să discutăm despre onorariul meu în timpul cinei și șampaniei.
- Tu faci cinste. - Da... eu fac cinste.
Dr Jones!
Corespondența dvs e pe birou. Uitați și mesajele telefonice.
Acesta este programul dvs. Lucrările acestea nu au fost încă notate.
Irene, notează numele tuturor pe o listă...
și o să îi văd pe toți, fiecare pe rând!
"Veneția, Italia."
Dr Jones! Dr Jones!
Dr Jones.
Presupun că ai călătorit confortabil, Dr Jones.
Sper că oamenii mei nu te-au speriat.
Numele meu este Walter Donovan.
Vă știu. Donațiile dvs către muzeu au fost generoase.
Colecția dvs e foarte impresionantă.
Ca și tine, am o pasiune pentru antichități.
Aruncă o privire aici.
S-ar putea ca asta să te intereseze.
Ei bine, e din gresie. Simbol creștin.
Text în latina timpurie. Mijloc de secol 12.
- Așa am apreciat și noi. - De unde provine?
Inginerii mei au găsit-o la nord de Ankara,
în timp ce săpau după cupru.
Poți traduce inscripția?
"...cui va bea apa îi voi da," spune Domnul
"va avea în sine un izvor curgând pentru viața eternă."
"Să mă aducă la Muntele-ți Sfânt unde te afli,"
"prin deșert, printre munți,"
"spre Defileul Semilunii,"
"spre templul unde cupa care..."
"unde stă pe vecie cupa care conține sângele lui Iisus Hristos."
Sfântul Graal, Dr Jones.
Potirul folosit de Hristos în timpul Cinei Cea De Taină
în care a picurat sângele lui la Răstignire
și i-a fost încredințat lui Iosif din Arimateea.
Legenda lui Arthur. Am mai auzit basmul acesta.
Viața eternă! Darul tinereții pentru oricine bea din Graal.
- E un basm care îmi place! - Visul unui om bătrân.
Visul oricărui om, cred că inclusiv al tatălui tău.
Știința Graalului e hobby-ul lui.
E profesorul de literatură medievală nedorit de studenți.
Îți neglijezi oaspeții.
Vin într-o clipă, dragă.
Greu de rezistat, nu-i așa?
Locul de veci al Graalului descris în detaliu.
La ce folos?
Tăblița asta pomenește deșerturi, munți, canioane...
Destul de vag. De unde să începi?
Dacă tăblița ar fi intactă, dar lipsește partea de sus.
Cu toate astea, în prezent a început o tentativă de recuperare a Graalului.
Să îți mai spun o altă poveste de culcare.
După ce Graalul i-a fost încredințat lui Iosif, i s-a pierdut urma o mie de ani,
înainte de a fi din nou găsit de trei frați în timpul Primei Cruciade.
Și pe asta am auzit-o.
Doi dintre frați au ieșit din deșert 150 de ani mai târziu
și au pornit-o înapoi spre Franța, dar numai unul a ajuns.
Înainte să moară din pricina... vârstei extrem de înaintate,
se presupune că i-ar fi spus povestea sa unui călugăr franciscan.
Nu "se presupune", Dr Jones.
Acesta este manuscrisul în care călugărul a notat povestea cavalerului.
Nu dezvăluie unde se află Graalul,
dar cavalerul a promis că o vor face două repere.
Tăblița aceasta este unul din cele două repere.
Ea dovedește că povestea cavalerului e adevărată, dar nu e completă.
Al doilea reper e în mormântul fratelui mort.
Șeful nostru de proiect crede că mormântul acesta e la Veneția, în Italia.
După cum poți vedea, suntem pe punctul de a încheia o mare căutare
care a început acum aproape două mii de ani.
Ne mai desparte doar un pas.
Așa e de obicei când îți dispare pământul de sub picioare.
S-ar putea să ai mare dreptate.
Suntem în impas.
Șeful nostru de proiect a dispărut, împreună cu toate studiile lui.
Colegul lui, Dr Schneider, habar nu are unde s-ar putea afla.
Aș vrea să preiei lucrurile de unde le-a lăsat el.
Găsește omul și vei găsi Graalul.
Nu discutați cu Jones cel potrivit, dle Donovan.
- De ce nu încercați cu tatăl meu? - Am încercat deja.
Tatăl tău este omul care a dispărut.
Eu și cu tatăl tău suntem prieteni de ani de zile,
nu te-am văzut niciodată așa de alarmat din cauza lui.
Tati? El e cercetător, nu om de teren. Tati?
Tati?
Dumnezeule mare!
În ce s-a băgat oare bătrânul prostănac?
Nu știu, dar orice ar fi, e băgat până peste cap.
Sunt scrisorile venite azi și au fost deschise.
Scrisori...
Asta era, Marcus.
"Veneția, Italia."
Ce este?
Este jurnalul tatei despre Graal.
Fiecare indiciu urmat, fiecare descoperire.
Cronica completă a căutării Sfântului Graal.
Aici e întreaga sa viață. De ce mi-ar fi trimis mie asta?
Nu știu... dar probabil că cineva vrea acest lucru tare de tot.
Tu crezi, Marcus?
Crezi că Sfântul Graal există în realitate?
Căutarea lui este căutarea divinului din fiecare dintre noi.
Dar dacă vrei fapte, nu pot să îți ofer niciunul.
La vârsta mea, sunt dispus să accept câte ceva pe încredere.
Sună-l pe Donovan, spune-i că cumpăr chiar acum biletul de Veneția.
Îi spun că luăm două bilete.
- Ce se va întâmpla la Ven...? - O să vă aștepte Dr Schneider.
Apartamentul meu de la Veneția vă stă la dispoziție.
Mulțumesc.
Dr Jones... noroc.
Ai mare grijă. Nu te încrede în nimeni.
VENEȚIA
Ah, Veneția.
Cum îl vom recunoaște pe Dr Schneider?
Nu știu. Poate ne recunoaște el.
Dr Jones?
Da.
Am știu că tu ești. Ai ochii tatălui tău.
Și urechile mamei mele, dar restul e al tău.
Se pare că părțile cele mai bune au fost adjudecate.
- Marcus Brody? - Așa este.
- Dr Elsa Schneider. - Îmi pare bine.
L-am văzut ultima dată pe tatăl tău în bibliotecă.
Era foarte aproape de depistarea mormântului.
Era așa de tulburat.
- Era emoționat ca un școlar. - Profesorul Attila?
El n-a fost niciodată emoționat, nici măcar ca școlar.
- Fräulein, permiteți? - De obicei, nu.
- Nici eu. - Atunci îți permit.
- Dar până mâine se va ofili. - Mâine voi...
- Urăsc să vă întrerup, dar motivul... - Trebuie să-ți arăt ceva.
Tatăl tău m-a trimis să iau un plan vechi al orașului.
Când m-am întors, plecase, cu toate hârtiile, în afara acestei frânturi.
- Numerale romane. - Iată biblioteca.
- Nu arată ca o bibliotecă. - Arată ca o fostă biserică.
Acesta este și adevărul. Vă aflați pe pământ sfânt.
Coloanele acestea au fost aduse ca pradă de război,
după jefuirea Bizanțului în timpul Cruciadelor.
Biblioteca se închide în scurt timp, o să aranjez să stăm puțin mai mult.
Marcus, am mai văzut cândva fereastra asta.
- Unde? - Chiar aici. În jurnalul tatei.
- Vezi? - Uite, Indy. Numeralele romane.
- Tata descoperise ceva aici. - Dar nu știm ce înseamnă numerele.
Mi-a trimis jurnalul cu un motiv anume. Să-l ținem pentru noi.
- Ai găsit ceva? - Trei, șapte și zece.
- Numerele sunt pe fereastră. - Cred că am orbul găinilor.
El nu căuta o carte despre mormânt, ci însuși mormântul.
Mormântul e în bibliotecă. Ai spus că pe vremuri era biserică.
Uite!
Trei.
Șapte. Șapte.
Zece... și zece.
Unde se află zece?
Uitați-vă în jur după zece.
Trei și șapte...
Trei și șapte și zece...
Zece! "X" marchează locul.
- Bingo! - Nu decepționezi, Dr Jones.
- Ești exact ca tatăl tău. - Doar că el a dispărut, eu nu.
Lasă-mă în jos.
Te rog, ai grijă de asta, da?
Haide!
- Simboluri păgâne, secolul 4 sau 5. - Corect.
Cu șase sute de ani înaintea Cruciadelor.
Creștinii și-au săpat propriile galerii secole mai târziu.
Dacă există vreun cavaler al Primei Cruciade,
aici o să-l găsim.
- Ce e asta? - Arca Legământului.
- Ești sigur? - Foarte sigur.
Atenție.
E țiței. Ar trebui să forez un puț aici și să ies la pensie!
Bricheta.
O, șobolani...!
Haide.
Vino aici.
Uite, trebuie să fie unul dintre astea.
Uite ce artistice sunt aceste decorațiuni și sculpturi.
Acesta este.
Ăsta este. L-am găsit.
Privește!
Inscripția de pe scut e la fel cu cea de pe tăblița Graalului.
Scutul este al doilea reper.
Ce este asta?
E un desen copiat de pe tăblița Graalului.
Exact ca tatăl tău, ca un școlar de tulburat.
N-ar fi minunat dacă ar fi aici să vadă asta?
N-ar fi trecut niciodată de șobolani. Urăște șobolanii.
Treci înapoi lângă perete.
Repede, dedesubt! Pungă de aer!
- Nu te depărta. - Poftim? Poftim?!
Cred că am găsit o cale de ieșire. Trage aer în piept!
Ah... Veneția!
- Ești nebună? Nu printre ele! - Printre ele? Ești nebun?
- Am zis să ocolești! - Ai spus printre ele!
Am spus să nu te duci printre ele!
Nu!
- De ce vrei să ne ucizi? - Deoarece căutați Graalul.
- Tu l-ai ucis și pe tatăl meu? - Nu!
Unde e?
Vorbește sau ești un om mort! La naiba, spune-mi! Spune-mi!
- Dacă mă mai ții, murim amândoi! - Atunci să murim!
Eu sunt pregătit sufletește. Tu cum ești?
- Asta e ultima ta șansă! - Nu, Dr Jones, e a ta.
E-n regulă, unde e tatăl meu?
Dacă îmi dai drumul, o să-ți spun.
- Cine ești tu? - Mă cheamă Kazim.
De ce ai vrut să mă ucizi?
Secretul Graalului a fost în siguranță o mie de ani.
În tot acest timp, Frăția Sabiei Cruciforme
a fost gata de orice ca să îl păstreze în siguranță.
Lasă-mă la cheiul ăsta.
Întreabă-te, de ce cauți Potirul lui Hristos?
O faci pentru gloria Lui... sau a ta?
Nu am venit pentru Potirul lui Hristos, am venit să îmi găsesc tatăl.
În acest caz, Dumnezeu să fie cu tine.
Tatăl tău e ostatec în castelul Brunwald, la granița austro-germană.
- Ce-ți face capul? - Mai bine, acum că am văzut asta.
Este numele unui oraș: Alexandretta.
Cavalerii Primei Cruciade au asediat Alexandretta.
Întregul oraș a fost distrus.
Actualul oraș Iskenderun e construit pe ruinele lui.
Îți amintești ce spune tăblița Graalului? "Prin deșert,"
"prin munte, spre Defileul Semilunii."
- Unde, exact? - Tatăl tău ar ști.
Tatăl tău a știut! Uite, a realizat o hartă!
A întocmit-o din indiciile găsite în căutarea Graalului.
O hartă fără nume. Un oraș cu o oază spre est... aici.
Știa că drumul o ia spre sud către munți, drept spre defileu!
Știa totul cu excepția locului de pornire: numele orașului.
- Alexandretta. Acum știm. - Da, acum știm.
Spune-i lui Sallah să te aștepte la Iskenderun.
Dar tu ce faci?
Eu plec să-l caut pe tata.
Elsa?
- Camera mea! - Și a mea la fel.
- Ce-au căutat? - Asta.
Jurnalul Graalului.
Era la tine?
- N-ai avut încredere în mine. - Nu te cunoșteam.
Măcar te las să te ții după mine.
Da, dă-le o floare și or să te urmeze peste tot.
- Las-o baltă. Nu ești supărată. - Nu?
Nu. Îți place felul în care acționez.
Noroc că eu nu fac la fel, că ai fi și acum la debarcader!
Care e problema?
Aproape că am fost incinerat, înecat și făcut momeală de pești.
Suntem prinși în ceva sinistru aici, iar tata a prins de veste.
Până voi fi sigur, o să acționez așa cum cred eu că se cuvine.
Cum îndrăznești să mă săruți?
Lasă-mă în pace. Nu-mi plac femeile ușuratice.
Iar eu urăsc bărbații aroganți.
Ah, iubesc Veneția.
- Ce știi despre locul acesta? - Familia Brunwald colecționează artă.
- Ce ai de gând să faci? - Nu știu. O să mă gândesc la ceva.
- Da? - Era și timpul.
Ai de gând să ne ții aici în prag? Suntem uzi până la piele.
Am ieșit afară și am răcit cobză.
- Sunteți așteptat? - Nu-ți lua tonul ăsta cu mine.
Spune-i baronului
că lordul Clarence MacDonald și asistenta sa
au venit să vadă tapiseriile.
- Tapiseriile? - Omul e greu de cap.
Ăsta e un castel, nu? Astea sunt tapiserii?
E un castel. Și avem multe tapiserii.
Și dacă tu ești lord scoțian, atunci eu sunt Mickey Mouse!
Cum de-ndrăznește?
Naziști. Îi urăsc pe tipii ăștia.
- Cred că e aici înăuntru. - De unde știi?
Pentru că văd toate aceste fire.
Indy! Indy!
Nu-ți face griji, e joacă de copii. Vin imediat înapoi.
Junior?
- Da, domnule. - Tu ești, Junior.
Nu-mi spune așa, te rog.
- Ce faci aici? - Am venit să te iau.
Sfârșitul secolului 14, dinastia Ming. Ți se rupe inima.
Și capul! M-ai lovit, tată.
N-o să mi-o iert niciodată.
Nu-ți face griji, n-am nimic.
Slavă Domnului.
E un fals!
Se vede din secțiunea transversală.
Nu!
Trebuie să ieșim de aici.
Îmi pare rău de capul tău. Credeam că ești unul de-ai lor.
Tată, când vin, ei intră pe ușă!
Corect. Dar e bine să fii prevăzător.
De data asta am greșit, dar nu și atunci când ți-am expediat jurnalul.
Fără îndoială că l-ai primit.
L-am primit și l-am folosit.
Am găsit intrarea în catacombe.
- Prin bibliotecă? - Exact.
Știam eu.
Și mormântul lui Sir Richard?
L-am găsit.
Era cu adevărat acolo?
- L-ai văzut? - Ce-a mai rămas din el.
Și scutul lui?
Inscripția de pe scutul lui Sir Richard?
- Alexandretta. - Alexandretta! Firește!
Pe ruta pelerinilor din Imperiul de Răsărit.
Junior, ai reușit!
Nu, tată, tu ai reușit. Patruzeci de ani.
- Ce mi-aș fi dorit să fiu cu tine. - Erau șobolani acolo, tată.
- Șobolani? - Da. Din cei mari.
- Ce vor naziștii de la tine? - Voiau jurnalul meu.
Trebuia să pun o distanță cât de mare posibilă între mine și carnetul acela.
Dr Jones.
- Da? - Da?
Acum o să iau carnetul.
- Ce carnet? - Ai jurnalul în buzunar.
Nerodule!
Credeai că fiul meu e așa de prost încât să-mi aducă jurnalul înapoi aici?
Nu ai făcut-o, nu-i așa?
Nu l-ai adus, nu-i așa?
- L-ai adus! - Putem să vorbim mai târziu de asta?
- L-am trimis prin poștă fraților Marx! - Ușurel!
Ușurel? L-am trimis acasă ca să nu cadă în mâinile lor!
- Am venit aici să te salvez! - O, da?
- Pe tine cine o să te salveze, Junior? - Ți-am zis...
să nu îmi spui Junior.
Uite ce ai făcut!
Nu pot să cred ce ai...
Elsa?
Destul. Pune pistolul jos sau Fräulein moare.
E de-a lor.
E nazistă.
- Poftim? - Crede-mă.
- O s-o omor. - Dă-i drumul.
- Nu trage! - Nu-ți face griji, n-o s-o facă.
- Indy, te rog, fă ce-ți spune! - N-o asculta!
Destul. Va muri!
Stai așa!
Îmi pare rău.
Nu. Să nu-ți pară.
Dar ar fi trebuit să-l asculți pe tatăl tău.
Și-a răvășit propria ei cameră, iar eu am crezut-o.
Cum de-ai știut că e nazistă?
Vorbește în somn.
N-am avut încredere în ea. Tu de ce ai avut?
Pentru că nu mi-a urmat sfatul.
Donovan.
Nu ți-am spus să nu te încrezi în nimeni, Dr Jones?
Te-am judecat greșit, Walter.
Știam că o să-ți vinzi mama,
dar nu țara și sufletul unei scursori a omenirii.
Dr Schneider, de aici au fost rupte niște pagini.
Carnetul acesta conținea o hartă, o hartă fără denumiri.
Instrucțiuni de la orașul necunoscut către defileul secret.
- Așa este. - Unde sunt paginile lipsă?
Îți pierzi timpul. N-o să ne spună. Nu are de ce.
E clar unde sunt paginile.
I le-a dat lui Marcus Brody.
Marcus? L-ai implicat și pe el? Nu face față la așa ceva.
Nu e genul discret. O să-l găsim.
Pe naiba o să-l găsiți. Are două zile avans față de voi.
Brody are prieteni peste tot, vorbește o duzină de limbi străine,
va trece neobservat, va dispărea. N-o să-l mai vedeți niciodată.
Cu puțin noroc, e deja în posesia Graalului.
Vorbește cineva engleză? Greaca veche?
Apă? Nu, în ea fac dragoste peștii.
Mulțumesc așa de mult. Nu, chiar nu vreau... Mulțumesc.
Nu, sunt vegetarian.
Înțelege cineva vreun cuvânt din ce spun?
- Dle Brody! - Ce ușurare.
Marcus Brody, domnule!
- Unde e Indy? - În Austria. Un mic ocol.
- Ești singur? - Da, dar totul e sub control.
- Ai aranjat cu proviziile? - Da. Dar unde mergem?
O să vezi pe harta asta. A fost desenată de...
Dle Brody. Bun venit la Iskenderun.
Directorul muzeului a trimis o mașină după dvs.
- Atunci... la dispoziția dvs, dle. - Și eu la a lui.
Urmați-mă, vă rog.
- Reputația mea mi-o ia înainte. - Nu există niciun muzeu.
- Documentele, vă rog! - Documentele? Bineînțeles.
- Fugi. - Da.
Documente? Îl am aici. Tocmai l-am citit.
- Fugi. - Da.
- Egyptian Mail, prima ediție. Fugi! - Ai spus...?
Fugi!
Aici sus, aici sus, repede! Găsește ușa din spate!
Inadmisibil.
Dr Schneider, trebuie să revii imediat la Berlin.
Întrunire la Institutul de Cultură Ariană.
Ți se solicită prezența de la cel mai înalt nivel.
Mulțumesc. Ne vedem la Iskenderun.
Du jurnalul la Reichsmuseum și arată-le progresele făcute.
Fără hartă, e inutil.
- Lasă-mă să îi omor acum. - Nu.
Dacă nu găsim paginile, o să avem nevoie de ei vii.
Să faci întotdeauna ce spune doctorul.
Nu te uita la mine așa. Amândoi am vrut Graalul.
Aș fi făcut orice ca să îl obțin. Și tu la fel.
Îmi pare rău că gândești astfel.
Nu pot uita cât de minunat a fost.
Mulțumesc. A fost chiar minunat.
Dr Schneider.
Vă așteaptă mașina.
Așa își iau austriecii rămas-bun.
Și așa ne luăm rămas-bun în Germania, Dr Jones.
- Îmi place mai mult stilul austriac. - Și mie mi-a plăcut.
Desfă funiile.
Trebuie să ajungem la Marcus înaintea naziștilor.
Spuneai că are două zile avans, că o să treacă neobservat.
Glumești? Am inventat. Odată s-a pierdut în propriul său muzeu!
Poți să ajungi la haina mea, buzunarul din stânga?
- Ce caut? - Talismanul meu.
Are forma unei brichete.
Arde funiile.
Foarte bine.
- Trebuie să îți spun ceva. - Nu deveni acum sentimental.
Podeaua e în flăcări. Vezi?
- Și scaunul. - Mișcă-te! Mișcă-te!
- Ne apropiem de masă. - Mișcă-te!
L-am găsit pe Marcus Brody.
Și, mai important, avem harta.
"La ordinul Führer-ului. Discreția esențială pentru reușită."
"Eliminați-i pe conspiratorii americani."
Germania a declarat război băieților Jones!
- Tată? - Ce-i?
Îndreaptă-te către cămin!
Cred că pot scăpa de funiile astea.
Hopa!
- Situația noastră nu s-a ameliorat. - Aproape m-am desfăcut.
Asta este inadmisibil!
- Am scăpat, tată. - Bravo, băiete!
Haide, tată.
Fundătură.
Trebuie să existe o ușă secretă sau... o galerie.
Am constatat că dacă stau jos și mă gândesc...
soluția apare de la sine.
Grozav! Alte bărci!
Asta a fost pentru tine ca orice altă zi obișnuită, nu?
Nu! A fost mai bună decât majoritatea.
Haide, tată.
Cum? Nu mergem cu barca?
Stop! Stop!
Mergi în direcția greșită. Trebuie să ajungem la Berlin.
- Brody e într-acolo. - Jurnalul meu e la Berlin.
Nu avem nevoie de jurnal. Marcus are harta.
Jurnalul înseamnă mai mult decât harta.
E-n regulă, tată. Povestește-mi.
Cine găsește Graalul trebuie să facă față încercării finale.
- Care încercare finală? - Trei mecanisme de o perfidie letală.
- Explozive ascunse? - O, da!
Dar am găsit cheia trecerii în siguranță
în Cronicile Sf. Anselm!
Ei bine, despre ce e vorba?
Nu-ți amintești?
Mi-am notat în jurnal ca să nu trebuiască să țin minte!
Ne urmărește jumătate din armata germană și tu vrei la Berlin?
Da. Important este doar Graalul.
- Cum rămâne cu Marcus? - Marcus ar fi de acord cu mine.
Doi martiri altruiști! Iisuse Hristoase.
Asta e pentru blasfemie.
Căutarea Graalului nu e arheologie.
E o cursă împotriva răului.
Dacă intră pe mâinile naziștilor,
pe întreg pământul vor mărșălui armatele întunericului.
Mă înțelegi?
Asta este o obsesie, tată. N-am înțeles-o niciodată.
Niciodată.
Și nici mama n-a înțeles-o.
O, ba da, a înțeles. Numai că prea bine...
din păcate.
Mi-a ascuns boala de care suferea.
Tot ce am putut face a fost s-o jelesc.
BERLIN - VENEȚIA
Băiete, suntem pelerini într-un ținut nelegiuit.
Fräulein Doctor. Unde este?
- Cum ai ajuns aici? - Unde este? Dă-mi-l.
- Te-ai întors pentru carnet? De ce? - Tata n-a vrut să fie ars.
Așa mă vezi tu? Eu cred în Graal, nu în zvastică.
Tu te numeri printre dușmanii Graalului. Cui îi pasă ce gândești?
Ție!
Nu trebuie decât să strâng tare.
Nu trebuie decât să țip.
L-am luat. Să plecăm naibii de aici.
Ce bilet ai luat?
Primul avion care pleacă din Germania.
Ei bine, am reușit.
Când vom fi în aer și Germania în spate,
atunci voi simți la fel.
Relaxează-te.
Biletele, vă rog.
Fără bilet!
- Biletul! - Biletul!
Știi, e o experiență interesantă să fiu părtaș la aventurile tale.
Am fost părtași și la altele.
E rușinos. Ești destul de în vârstă ca să-i fii... bunic!
- Sunt și eu om ca oricine altul. - Eu eram altul.
Firește... Ne întâlnim când și când.
Îți amintești când am băut ultima oară liniștiți un pahar?
Eu am băut cremă de lapte.
Despre ce am vorbit?
Nu am vorbit.
N-am vorbit niciodată.
Depistez oare un reproș?
Un regret. Nu eram decât noi doi, a fost un mod singuratic de a crește.
Dacă ai fi fost un tată obișnuit, ai fi înțeles asta.
- De fapt, am fost un tată minunat. - Când?
Ți-am spus vreodată să mânânci tot, să dormi, să-ți faci tema? Nu.
Ți-am respectat personalitatea și te-am învățat să fii autonom!
M-ai învățat că sunt mai puțin important
decât cei care erau morți de 500 de ani!
Am învățat așa de bine, mai că nu ne-am vorbit în 20 de ani!
Ai plecat tocmai când începeai să devii interesant!
- Tată, cum poți...? - Foarte bine. Acum sunt aici.
Despre ce vrei să vorbim?
- Nu mă pot gândi la nimic. - Atunci de ce te plângi?
Avem lucruri de făcut.
Când ajungem la Alexandretta, ne vom confrunta cu cele trei încercări.
Prima: "Răsuflarea Domnului."
"Doar cel pocăit va trece."
A doua: "Cuvântul lui Dumnezeu. Doar pe urmele Domnului va purcede el."
A treia: "Cărarea lui Dumnezeu."
"Doar în saltul de pe capul leului își va dovedi el meritele."
Ce înseamnă asta?
Nu știu. Vom afla.
Ne întoarcem. Ne duc înapoi în Germania.
Credeam că o să ia mai mult să-și dea seama că radioul e mort. Mișcă!
Haide, tată! Haide!
- Nu știam că știi să pilotezi. - Să pilotez, da...
să aterizez, nu.
Va trebui să folosești mitraliera. Pregătește-o!
Ora unsprezece! Tată, ora unsprezece!
Ce se întâmplă la unsprezece?
Doisprezece, unsprezece, zece... Ora unsprezece, foc!
Tată, ne-au nimerit?
Mai mult sau mai puțin.
Fiule, îmi pare rău. Ne-au venit de hac.
Ține-te bine, tată, ne ducem în jos!
- Bună aterizare. - Mulțumesc.
Oamenii aceia încearcă să ne omoare.
Știu, tată!
- E o nouă experiență pentru mine. - Mie mi se întâmplă mereu.
Asta e inadmisibil.
Acum s-ar putea să fie cât pe ce.
Mai repede, băiete, mai repede.
Mai mult de-atât nu se pot apropia!
Tată!
Se întoarce.
Brusc mi-am amintit de Carol cel Mare.
"Fie ca armatele mele să fie stâncile și copacii și păsările din cer."
REPUBLICA HATAY
Aceste pagini sunt luate din jurnalul prof. Jones,
și ele includ o hartă care indică locul unde se află Graalul.
Graalul e aproape în mâinile noastre.
Totuși, nu vrem să vă traversăm pământul fără permisiune,
nici să scoatem Graalul dintre granițele voastre fără a vă compensa.
Ce ați adus?
Obiecte de mare preț, alteța voastră,
donate de unele dintre cele mai bune familii din Germania...
Rolls-Royce Phantom II...
motor de 4,3 litri, 30 CP, 6 cilindri,
carburator Stromberg cu tiraj invers.
Ajunge de la 0 la 100 km/h în 12,5 secunde.
Culoarea chiar îmi place.
Cheile sunt în contact, alteța voastră.
Veți avea la dispoziție cămile, cai, o escortă armată,
provizii, vehicule de teren și tancuri.
Cu plăcere.
Să ne grăbim. Indiana Jones și tatăl lui au evadat.
O luăm pe aici. Ia cămila aceea din drum.
Ce s-a întâmplat cu Marcus?
Au pornit-o prin deșert azi la amiază. L-au luat cu el.
Acum au harta!
În cursa asta, nu există medalie de argint pentru locul al doilea.
- Vrei să-ți uzi gâtlejul, Marcus? - Aș prefera să te scuip.
Fiindcă n-am însă deloc scuipat...
Trebuie să fie în raza a cinci sau șase kilometri. Altfel suntem în afara hărții.
Marcus, suntem pe punctul de a recupera
cel mai măreț artefact din istoria omenirii.
Îți bagi nasul peste niște puteri pe care nu ai cum să le înțelegi.
Îl zăresc pe Brody. Pare OK.
Au un tanc.
Un tun de șase livre.
Ce faci? Lasă-te în jos!
Tată, suntem dincolo de bătaia tunului!
- Era mașina cumnatului meu. - Haide!
- Nu văd pe nimeni acolo sus. - Poate nu era Jones.
Nu. Era chiar el. E undeva pe aici.
Pune-l pe Brody în tanc.
Pe soarele ăsta, fără transport, sunt ca și morți.
E chiar Jones.
Cine sunt ei?
Cui îi pasă, cât timp îl țin ocupat pe Donovan?
Tată, stai aici cât organizăm noi un mijloc oarecare de transport.
- Eu iau caii. - Eu cămilele.
N-am nevoie de cămile. Fără cămile!
Cine e el?
Un trimis de la Dumnezeu.
Pentru cei necinstiți, Potirul Vieții poartă blestemul etern.
Marcus.
"Acel geniu al Restaurației..."
"...ajută la a noastră renaștere."
- Henry! Ce faci aici? - E o acțiune de salvare.
Percheziționați-l.
Ce este carnetul ăsta, mizerabilul tău de jurnălaș?
Carnetul e inutil și totuși te întorci la Berlin să îl iei. De ce?
Ce ascunzi?
Ce îți spune ție jurnalul și nouă nu?
Îmi spune că imbecilii cu pas de gâscă, cum ești tu,
ar trebui să citească niște cărți în loc să le ardă!
Colonele! Jones ne scapă!
Nu cred, Herr Donovan.
Nu Jones ăsta, celălalt Jones!
Sallah, am spus fără cămile și vii cu cinci! Nu știi să numeri?
Compensație pentru mașină. Tatăl tău și cu Brody...
- Unde e tatăl meu? - În pântecele bestiei ăleia de fier.
Tată!
Tată! Tată!
Junior! Junior! Junior!
Tată!
Tată! Ieși de-acolo!
- Henry, stiloul. - Poftim?
Stiloul e mai puternic decât sabia.
- Uite ce ai făcut! - E război!
Nu ți-am spus că e o acțiune de salvare?
Tată!
- Numești asta arheologie? - Ieși de acolo!
Cum se coboară de pe chestia asta?
Unde e Marcus?
Ține-te bine, tată!
- Tatăl lui Indy, dă-mi mâna! - Sallah, ia-l pe tata!
Dă-mi mâna!
Junior!
Indy!
O, Doamne.
L-am pierdut.
Și nu i-am spus niciodată nimic.
Pur și simplu nu eram pregătit, Marcus.
Cinci minute ar fi fost îndeajuns.
Am crezut că te-am pierdut, băiatule!
Și eu am crezut la fel, domnule.
Ei bine...
Bravo. Haide.
Hai atunci să mergem!
De ce stai să te odihnești când aproape ne-am atins ținta? Haide!
Defileul Semilunii.
Helmut, încă un voluntar!
- Nu mă așteptam să te mai întâlnesc. - Iarba rea nu piere ușor.
Dă-te la o parte acum, Dr Schneider. Fă-i loc lui Dr Jones.
El o să ne găsească Graalul.
Imposibil? Ce zici? Gata să intri în istorie?
Drept ce? O unealtă a naziștilor, ca tine?
Naziștii? La atâta se rezumă viziunea ta?
Naziștii vor să devină parte a legendei Graalului,
să se ia la trântă cu lumea.
N-au decât.
Dar eu vreau chiar Graalul.
Potirul care dăruiește viața veșnică.
Hitler poate avea lumea, dar nu o poate lua cu el.
Și după ce el va fi oale și ulcele, eu să beau mai departe în cinstea mea.
Graalul e al meu. Și tu o să mi-l găsești.
Nu obții nimic dacă mă împuști.
Știi ceva? Ai perfectă dreptate.
Tată!
- Tată! - Junior.
- Nu. - Treci înapoi!
Dacă mori, nu îl poți salva. Singurul care îl poate salva e Graalul.
E timpul să te întrebi în ce crezi.
"Răsuflarea lui Dumnezeu."
"Doar cel pocăit va trece."
Cel pocăit va trece.
Cel pocăit...
"Doar cel pocăit va trece."
Cel pocăit va trece. Pocăit? Cel pocăit?
Cel pocăit... pocăit...
Cel pocăit e umil înaintea lui Dumnezeu.
Umil... umil...
Cel pocăit...?
Cel pocăit e umil...
îngenunchează înaintea Domnului. Îngenunchează!
Am reușit!
Am reușit.
- E în regulă! - Nu...
A doua încercare e cuvântul lui Dumnezeu.
"Doar pe urmele Domnului va purcede el."
Cuvântul lui Dumnezeu?
Cuvântul lui...?
Purcede pe urmele Cuvântului...
- Cuvântul lui Dumnezeu! - Nu, Henry, încearcă să nu vorbești.
Numele lui Dumnezeu.
Iehova.
Dar în alfabetul latin Iehova începe cu "I".
J...
Vai, vai!
Idiot ce sunt!
În latină, Iehova începe cu "I".
I...
E...
H... O...
V... A.
Cărarea lui Dumnezeu.
"Doar în saltul de pe capul leului își va dovedi el meritele."
Imposibil. Nimeni nu poate sări peste asta.
Indy! Trebuie să te grăbești!
Vino repede!
E un salt întru credință.
Trebuie să crezi, băiatule! Trebuie... să crezi.
Știam că o să vii.
Dar m-au părăsit puterile.
Cine ești tu?
Ultimul dintre cei trei frați care au depus un jurământ
să găsească Graalul și să îl apere.
- Asta a fost acum șapte sute de ani. - Lungă așteptare.
Ai o îmbrăcăminte ciudată pentru un cavaler.
Nu sunt exact... cavaler. Ce vrei să spui?
Am fost ales fiindcă eram cel mai brav și cel mai vrednic.
Onoarea a fost a mea până ce a venit un altul
să mă provoace la o singură luptă.
Ți-o dau ție...
cel care m-a învins.
Nu am timp de lămuriri, dar...
- Care dintre ele este? - Trebuie să alegi.
Dar alege cu înțelepciune.
Fiindcă așa cum Graalul adevărat îți va aduce viață,
Graalul cel fals ți-o va lua.
Nu sunt istoric. Habar nu am cum arată.
Care dintre ele este?
Lasă-mă să aleg.
Mulțumesc, Doctor.
O, da.
E mult mai frumos decât mi-am imaginat vreodată.
Acesta este cu siguranță Potirul Regelui Regilor.
Viața eternă.
Ce se întâmplă cu mine?
Ce se întâmplă?
A ales...
prost.
- Nu are cum să fie din aur. - Aceea e cupa unui tâmplar.
Nu se poate afla decât într-un singur fel.
Ai făcut o alegere înțeleaptă.
Dar Graalul nu poate trece dincolo de Marele Sigiliu.
Aceea este granița și prețul nemuririi.
Aruncați-vă puștile, vă rog!
Tată, ridică-te în picioare.
Am găsit-o. Haide!
Elsa, nu te mișca!
- E a noastră, Indy. A ta și a mea. - Nu trece de sigiliu.
Cavalerul ne-a avertizat să nu luăm Graalul de aici.
Junior! Junior!
Elsa...
Elsa, nu.
Dă-mi cealaltă mână. Nu te pot ține.
Pot să ajung la ea. Pot să ajung la ea.
Dă-mi cealaltă mână!
Elsa!
Junior, dă-mi mâna cealaltă. Nu pot să te țin.
Pot să o iau. Aproape pot să o ating, tată!
Indiana?
Indiana...
Las-o.
Tată.
Te rog, tată.
Elsa nu a crezut niciodată cu adevărat în Graal. Credea că a găsit un trofeu.
Tu ce ai găsit, tată?
Eu?
Iluminarea.
- Și tu ce ai găsit, Junior? - "Junior"? Tată...
Ce înseamnă acest "Junior"?
Așa îl cheamă: Henry Jones Junior.
- Mie îmi place "Indiana". - "Indiana" îl chema pe câine.
Am putea să mergem acum acasă?
Câine? Ți-ai luat numele unui câine?
De câinele acela mă leagă multe amintiri dragi.
- Gata? - Gata.
Indy, Henry, urmați-mă! Cunosc drumul!
S-a pierdut în propriul său muzeu, ei?
După tine, Junior.
Da, domnule.
SubRip by Driv3r
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Best watched using Open Subtitles MKV Player