VELKOMMEN TIL TWIN PEAKS
BEFOLKNING 51201
Agent Cooper, kan du høre mig? Det er Andy.
Agent Cooper, det er Andy.
Kan du høre mig?
Agent Cooper?
Roomservice.
Hvordan går det dernede?
Varm mælk.
Agent Cooper?
Sæt den på bordet.
- Og ring efter en læge. - Ja.
Er der sket noget? Kan du høre mig?
Agent Cooper? Agent Cooper?
Agent Cooper? Det er Andy. Kan du høre mig?
Er der sket noget? Agent Cooper?
Det er Andy.
Jeg har lagt på for Dem.
- Hvabehar? - Jeg har lagt på for Dem.
Ringede De efter lægen?
Lægen?
Der er lagt på. Telefonen.
- Tak. - Det er i orden.
Helt i orden.
Er det med drikkepenge?
Ja.
Tak. Mange tak.
Deres mælk bliver kold.
- Snart. - Okay.
Jeg har hørt om Dem.
Jeg fortæller dig tre ting.
Hvis jeg fortæller dem, og de går i opfyldelse, vil du så tro mig?
- Hvem er det? - Tænk på mig som en ven.
Hvor kommer du fra?
Spørgsmålet er, hvor du er kommet hen.
Den første ting, jeg vil fortælle dig, er:
Der er en mand -
- i en smilende pose.
Mand i smilende pose.
Den anden ting er:
Uglerne er ikke, hvad de ser ud til at være.
Den tredje ting er:
Uden kemikalier peger han.
- Hvad betyder det? - Mere har jeg ikke lov at sige.
Giv mig din ring. Du får den igen, når du finder disse ting sande.
Vi vil hjælpe dig.
- Hvem er vi? - En sidste ting...
Leo låst inde i "sulten hest".
Der er en ledetråd hos Leo.
Du har brug for lægehjælp.
Bank, bank, bank.
Kom nu. Lad mig se den nye pige.
Vildkat.
Hvilket værelse er Ben i?
Det lille blomsterværelse.
- Hvorfor vil han ikke give sig? - Hvad?
- Hvorfor vil han ikke give sig? - Hvad sagde du, Blackie?
Hvem er det, der ikke vil give sig?
- Vil du ikke? - Blackie...
Du var så køn engang.
Blackie, Blackie...
Møgsvin.
Jeg synes, du skal gå.
- Gør du, Prudence? - Ja.
Udmærket.
Hvis du insisterer.
Der fik jeg dig!
Jeg vil puste -
- og pruste -
- og... blæse dit hus omkuld!
Uha...
Sikke en godte.
Jeg må bare se dig.
Gå din vej. Jeg er genert.
- Har de ikke sagt, hvem jeg er? - Ejeren?
Nemlig.
Ben, det er Jerr. Vi har problemer.
- Det har jeg også. - Broder Ben, der er K-N-A-S.
- Der er problemer. - Kom nu, Ben.
Jeg kommer, Jerr. Jeg kan godt lide dig.
Du forstår at skærpe en mands nysgerrighed. Det er det halve slag.
Næste gang leger vi en anden leg.
Jeg laver reglerne.
Du vil kunne lide det. Det er en sjov leg.
Alle vinder.
Diane.
Min optager ligger på bordet.
Jeg kan ikke nå den lige nu.
Jeg kan kun håbe, at jeg uforvarende er kommet til at tænde den.
Jeg ligger på gulvet i mit hotelværelse. Jeg er blevet skudt.
Jeg har store smerter, og der er meget blod.
Heldigvis havde jeg min skudsikre vest på, -
- som reglerne foreskriver.
Jeg kan huske, at jeg krængede den lidt op i jagten på en skovflåt.
Forestil dig tre bowlingkugler kastet fra tre meters højde, -
- så har du et vagt billede af, hvordan det føles.
Alt taget i betragtning -
- så er det ikke så slemt at blive skudt, som jeg havde troet.
Bare man kan holde frygten på afstand.
Men det kan man vel sige om næsten alt her i livet.
Det er ikke så slemt, hvis man kan holde frygten på afstand.
Åh, gud...
Ringen er væk.
Sært nok tænker man i den her situation -
- på de ting, man fortryder eller de ting, man går glip af.
Jeg vil gerne behandle folk med mere omsorg og respekt.
Jeg vil gerne bestige en høj bakke.
Ikke for høj.
Sidde i det kølige græs.
Ikke for køligt. Og mærke solen i ansigtet.
Jeg ville ønske, jeg havde opklaret Lindbergh-sagen.
Jeg vil gerne elske med en smuk kvinde, jeg har ægte følelser for.
Og så vil jeg selvfølgelig gerne besøge Tibet.
Gid, de kunne få deres land igen, og Dalai Lama kunne vende tilbage.
Det kunne jeg vældig godt tænke mig.
Alt i alt en meget interessant oplevelse.
Så er de her.
Det kløede.
Skovflåten kravlede.
Jeg krængede min skudsikre vest op. Tre kugler.
Helt tæt på.
Det forklarer det her.
Grundig måde at klare en skovflåt på.
Så du ham?
Jeg så et maskeret ansigt, lysglimt...
Lucy, du må hellere opdatere agent Cooper.
Leo Johnson er blevet skudt.
Jacques Renault er blevet kvalt.
Savværket er brændt. Shelly og Pete har røgforgiftning.
Catherine og Josie er savnet.
Nadine ligger i koma, efter hun tog sovepiller.
- Hvor længe har jeg været væk? - Den er kvart i otte om morgenen.
Vi har ikke haft så meget gang i den siden branden på Elk's Club i '59.
Vi skal have en ransagningskendelse til Leo Johnsons hus.
Det behøves ikke. Leo blev skudt i sin egen stue.
Vicesherif Brennan fandt ham.
- Du skal ingen steder. - Med vilje helbreder kroppen alt.
Bare giv mig et par timer til at komme i tøjet.
Jeg står foran resterne af et kæmpe trælager på Packard Savværk, -
- udbrændt under, hvad brandfolk kalder mystiske omstændigheder.
Politiledelsen siger, de ikke har fundet nogen forbindelse -
- mellem disse to tragedier. Live fra Packard Savværk...
- Det kan jeg altså ikke anbefale. - Det er behørigt noteret.
To brækkede ribben, brusken er noget rod...
Hvem ved, hvad der ellers er?
Hvad er det?
Jacques Renault.
Smiler posen?
Smiler?
Hvad er der at smile over?
- Savner du Beth? - Hvad?
Har du savnet din mor?
- Tante Sarah? - Ja.
Jeg havde sådan en mærkelig drøm i nat.
Om hvad?
Tæppet. Lige her.
Lige fra den her vinkel.
Var Laura med?
Leland?
Godmorgen, mine kære.
- Leland... - Onkel Leland er blevet hvidhåret.
Kom tilbage, Leland...
Dagsorden. Et.
Find Catherine. Hold afstand, men sørg for, hun er klar til at gå ned.
To. En fuldstændig redegørelse på Leo Johnson -
- og hans udsigter og en forklaring fra Hank Jennings på, -
- hvorfor Leo ikke er skrevet op til Ghostwood Memorial Park.
Godt begyndt er halvt fuldendt.
Jeg er tilbage.
Tilbage og klar.
Kuglen kom udefra.
- Hvad tror du? - Der danner sig et billede.
Stor økse på sofaen.
Gæssene der fløj den aften.
Leo prøvede at ophidse nogen. Vedkommende ramte tv'et...
Man kan se mærkerne i gulvtæppet.
- Shelly? - Shelly Johnson er tynd som en pind.
Det er et stort tv. Leo gik med øksen hævet.
Hvad skete der så?
Kuglen kom gennem vinduet og væltede Leo tilbage på sofaen.
Tror du, Shelly skød?
Glem nu Shelly lidt.
Vi ved ingenting om Shelly, før vi ved, hvornår hun kom på savværket.
- Se her. "Flesh World." - Hvad nummer er det?
Ingen kokain. Hverken her eller i lastbilen. Men jeg fandt den her.
Leos kittel.
- Den stinker af benzin. - Savværket.
Fint arbejde, Hawk.
Harry, ved du, hvem det er?
- Harry, ved du, hvem det er? Harry! - Hvad er det?
- Harry, ved du, hvem det er? - Andy virker ret oprevet.
Harry, det er agent Rosenflower!
Andy, er der noget i vejen?
Andy? Er der noget i vejen?
Endnu et stort øjeblik i retshåndhævelsens historie.
Hej, Albert. Det var mere rigtigt, end du er klar over.
Et par nye støvler og en masse kokain.
Andy...
Fint arbejde.
Sikke en lækker tærte!
Lauras solbriller, som du bad om.
Tak.
- Donna, kan du se mine briller? - Ja.
Jeg hader dem. Jeg går aldrig med dem igen.
Godt.
Passer det, det med James?
Han overnattede i fængslet.
På grund af det, vi gjorde?
Vi ved ikke, om vi gjorde noget.
Min far siger, Jacoby blev syg, fordi han blev overfaldet.
Vi sendte ham bare et bånd.
Måske var det derfor, han blev overfaldet.
Måske. Måske står solen ikke op, hvis du vasker hår.
Man bliver tosset af at tænke på den måde. Sket er sket.
Vi er nødt til at holde det for os selv.
Jeg ved, at James gør det samme.
- Kan du se det? - Fuldstændig tydeligt.
Onkel Leland er blevet hvidhåret.
Er det rigtigt?
Kridhvidt.
Sært.
Donna, jeg har noget til dig. Det kom i går.
Tak, Norma.
- Gud! - Hvad er det?
Tjek "Meals On Wheels".
Hvor enkelt kan jeg sige det? Agent bliver skudt, agent efterforsker.
Jeg er i nærheden, kender sagen...
- Gør det ondt? - Ja.
Du vinder ingen popularitets-konkurrencer her.
Jeg er beordret hertil.
Træk vejret ind.
Igen.
Godt.
Du blev skudt af en højrehåndet på 1,75 på under en meters afstand.
- Alt andet er stadig sort? - Ja.
- Hvorfor har vesten krænget op? - Skovflåt.
I mellemtiden bliver to hovedmistænkte skudt.
Selvtægt eller bare livet på landet?
Hvor kommer denne generelle følelse af ubehag fra?
Det må jeg vende tilbage med.
Hvis du ikke vil have to blå øjne konstant, så må du gøre noget.
Når vi har danset folkedans, kan vi tage en tur i høet.
Kom ind.
- Andy, hvordan går det med næsen? - Intet at se. Det blødte bare.
- Hvor er hans vandskål? - Albert...
Ved du hvad, agent Cooper? Jeg har løst den gåde, du kom med.
Jeg ringede til Hungry Horse i Montana. "Låst inde..."
Leo Johnson har været låst inde i et fængsel i Hungry Horse i Montana.
Hvornår?
9. februar, 1988.
Teresa Banks.
Leo har tilsyneladende et alibi for den aften, Teresa Banks blev myrdet.
Fint arbejde, Andy.
Ja. Vuf.
Undskyld?
- Er sherif Truman til stede? - Ja, men han er optaget.
Kan jeg hjælpe?
Jeg har ingen aftale.
Sheriffen bad mig komme forbi, når det passede mig.
Det er så først nu.
Hvad drejer det sig om?
Jeg skal sælge ham nogle sko.
Sko?
Nu kommer mor med mælk og småkager. Vi ses, Lawrence.
Hej.
- Har du det fra dr. Jacobys kontor? - Ja.
- Det er indbrud, James. - Døren var åben.
- Hvad hvis Jacoby var derinde? - Jeg bankede på uden svar.
- Var du alene? - Ja.
Jeg ved godt, du ville hjælpe, men sådan ser alle måske ikke på det.
- Især ikke med kokain i tanken. - Du ved godt, det ikke var mig.
Det var nok Mike og Bobby.
- Ja. - Laura taler om en Mystery Man.
Den røde Corvette. Leo Johnson.
Jeg tror heller ikke, det var Jacques Renault.
- Hvorfor siger du det? - Båndet åbnede mine øjne.
"Ham her kan virkelig fyre op under mig."
Jeg kan huske en aften, da vi lige var blevet kærester.
Hun tog stadig stoffer.
Vi var i skoven, og så gentog hun det her uhyggelige digt om ild.
Og så sagde hun: "Vil du lege med ild, lille dreng?"
"Vil du lege med Bob?" "Vil du lege med Bob?"
- Hvad mente hun? - Laura sagde mange skøre ting.
Halvdelen af det glemte man bare. Men det her sad fast.
Jeg ved, du har den anden halvdel af Laura Palmers halskæde.
Kom med den.
Hvordan?
Den her var på Jacobys kontor.
- I en kokosnød. - En kokosnød?
Hawk, før James tilbage i cellen.
Jacoby...
Hvordan vidste du, han havde den?
Laura og James var forelskede, så jeg regnede med det.
Men hvis han havde den, ville han have givet den til os.
Så gik det op for mig, at noget eller nogen må have skræmt ham.
Han måtte have den, så jeg bad ham om den. Jacoby...
Jeg troede slet ikke, han var indblandet.
Nogle gange er man bare heldig.
- Donna? - Hej, Lucy.
Jeg skal besøge James.
Hvordan går det?
- Har du sagt noget? - De har ikke spurgt om noget.
Hvornår er du begyndt at ryge?
Jeg ryger indimellem.
Det hjælper på spændingerne.
Hvornår er du blevet så anspændt?
Da jeg begyndte at ryge.
Har du sagt noget?
Jeg har ikke fortalt om dig og Maddy.
- Tror de, Leo slog Laura ihjel? - Jeg ved ikke, hvad de tror.
Hvordan har Maddy det?
Fint.
Hun har heller ikke sagt noget.
Vil du ikke kysse mig?
- Hvad er der i vejen? - Ikke noget.
Eller må jeg ikke begære dig?
Kom snart ud, James.
Lucy...
Andy...
Her er samtlige numre af "Flesh World" fra de sidste tre år.
Teresa Banks, det første offer, som blev fundet myrdet for et år siden.
Laura og Ronette er med i reklamer.
Vi skal lede efter et billede af Teresa Banks.
Du er langt foran mig.
Sherif Truman og jeg er på hospitalet. Opfør jer pænt.
Diane, har netop modtaget numrene af "Flesh World". Tak.
Rart at se samarbejdsvilje, især fra nogen, der udnytter folks svagheder.
Lucy, jeg har det ret skidt med at være i den her situation med dig.
Hvorfor? Vi er da professionelle.
Er han på noget?
Kun det, du har ordineret.
Han spiste vist lidt af maden.
Kan det være det?
Agent Cooper.
Fortæl psykiateren om dine brækkede ribben og brusken.
Jamen, jamen...
Hvad er der sket?
Ingen sludder, tryllekunster eller psykologisk volapyk.
Du fortæller, hvordan du kom i besiddelse af den her, -
- ellers anholder jeg dig for forpurring af en efterforskning.
Natten efter, Laura døde, fulgte jeg efter en mand i en rød Corvette.
- Leo Johnson. - Ja.
Han slap fra mig ude omkring savværket.
Mens jeg sad der og forbandede mine manglende hestekræfter, -
- kørte en motorcykel forbi, fulgt af en politibil.
Men de slap fra dig. De kørte ind i skoven.
Jeg så dem. Jeg fulgte efter dem til fods.
- James og Donna? - Ja, de...
De talte anspændt, men jeg kunne ikke høre dem.
Jeg kan huske, at det var en kold aften.
Til sidst begravede de noget under en sten.
Det var måske dumt, men jeg tog den som et minde.
Det var nemlig hende.
Halskæden.
Et delt hjerte.
Laura førte faktisk...
Hun førte et dobbeltliv. To mennesker.
Men da...
...jeg så hende sidste gang, var hun...
Det var, som om hun var nået til en slags... fred med sig selv.
Nu mener jeg, at hun faktisk var nået frem til en beslutning -
- om at gøre en ende på sit liv.
Siger du, Laura ønskede at dø?
Laura Palmer begik ikke selvmord.
Nej.
Men måske gav hun sig selv lov til at blive slået ihjel.
En ting til. Du lå på intensiv i nat, da Jacques Renault blev slået ihjel.
Ja, men...
- Jeg fik smertestillende, og... - Så eller hørte du noget?
Jeg hørte en brandalarm, men...
Det er ligesom...
Ligesom en drøm.
Der var en lugt.
Ja, der var en underlig lugt.
Ved kvælning er det normalt, at offeret tømmer tarmen.
Nej. Nej, det var ikke det...
Det lugtede ligesom...
Ligesom olie.
Afbrændt motorolie.
Hej, Tornerose.
Bobby!
Hvad laver du her? Hvad hvis du bliver set?
Jeg er ligeglad.
Leo er på hospitalet. Han er blevet skudt.
Ja, det ved jeg. Eller jeg har hørt det. Der er politi udenfor.
- Er der? - De vil vist anholde ham.
De må have taget staklen i noget.
Hvad er der sket med dig?
Jeg var så bange...
Leo prøvede at slå mig ihjel. Han ved besked om os to.
Han tog mig med op til savværket -
- og bandt mig og satte ild til.
Bobby... Han sagde, han ville slå dig ihjel.
Det sker ikke.
Han skal ikke gøre os ondt mere.
Har du det godt?
Det mener lægerne vist.
Hospitaler er farlige.
Det vrimler med syge mennesker, -
- og så kan maden tage livet af en.
Så hvis du vil hurtigt ud, må du lade Bobby være din læge.
Så vi kigger lige her, miss Shelly...
Det ser jo strålende ud.
Træk vejret dybt ind.
Du skal nok komme dig fuldstændig.
Du må hellere gå.
Du er min tøs.
Bobby...
Jeg elsker dig.
Jeg elsker vist også dig...
Ja, jeg elsker vist også dig.
Bobby Briggs...
- Hvad laver han her? - Han ser ikke syg ud.
Det er fantastisk at se så effektivt politiarbejde.
Ed...
- Jeg hører, du tog et par kugler. - Jeg har det godt. Hvad med Nadine?
Hun ligger i koma. Hun skal selv ville komme tilbage.
- Hvordan klarer du det? - Tja, jeg kan jo bare sidde her...
Og tænke på det, jeg aldrig gjorde.
Du må ikke være for hård ved dig selv.
Jeg har aldrig troet på skæbnen.
Man klarer sig selv og sit og rydder op efter sig.
- "Bøndernes årbog"? - Albert, jeg vil godt tale med Ed.
Albert, jeg giver en kop kaffe.
Sæt dig ned, Ed.
Jeg så det komme. Men jeg ville ikke tro på det.
Og måske er der en del af mig, der ikke ønskede at forhindre det.
Det er tungt.
- Hvornår blev I gift? - Lige efter high school.
Norma og jeg havde været sammen i fire år.
Alle folk sagde, det ville blive os to.
Nadine var bare en, jeg hilste på.
Det forår, det var en skrækkelig weekend, stak Norma af med Hank.
Jeg var helt ude af mig selv.
Da jeg kom til mig selv, stod Nadine foran mig.
Der var noget utrolig sødt og hjælpeløst over hende...
Vi kørte hele natten. Endte et sted i Montana ude forbi Great Falls.
Og der friede jeg til hende.
Halvt i spøg, halvt i fuldskab.
Det var lyst, inden vi fandt fredsdommeren.
Og Norma havde ikke engang været i seng med Hank.
Hendes ansigtsudtryk...
Nadine og jeg tog op i min fars hytte i Eagle Pass. Bryllupsrejse.
Jeg håbede, vi kunne finde ud af at annullere det eller noget, -
- men Nadine var så lykkelig.
Og ved du hvad? Jeg skød Nadines øje ud på den bryllupsrejse.
- Hvad mener du, Ed? - Første dag var vi på fasanjagt.
Nadine er en god skytte, og vi havde allerede fået nogen.
Det var dejligt at skyde. Høre ekkoet af skuddet ned ad bakkerne.
Jeg skød, og et hagl ramte en klippe og fortsatte ind i Nadines øje.
Den er svær.
Hun lå på mit skød på vej til byen.
Hun græd aldrig. Beskyldte mig aldrig for det.
Hadede mig aldrig for det.
Et par måneder senere giftede Norma sig med Hank.
Så jeg tror ikke på skæbnen. Man ligger, som man har redt.
Undskyld.
Ed, der er besøg.
En mand i en smilende pose...
Tag James med på stationen, når I er færdige.
Stakkels Ed.
Stakkels Nadine.
- Ja. - Ja.
Albert, hvorfor tjekker du ikke ind på The Great Northern?
Nu må du altså tale med køkkenet.
Vi mødes på stationen bagefter, hvor jeg vil tegne og fortælle.
- Med bred pensel? - Kridt og tavle er helt fint.
- Doughnuts? - Selvfølgelig.
Jeg kommer senere med noget suppe.
- Maden her kan tage livet af en. - Det hører jeg.
- Jeg har også en sød tand. - Jeg har chokolade-jordnødde-tærte.
Norma, jeg mener det. Tag hele tærten med.
- Jeg kan komme med to. - Godt.
- Du må hellere sove. - Hej.
Hej.
Knægt...
Far.
Vil du... sidde her?
Okay.
Hvordan er det gået i skolen?
Skolen?
- Fint. - Det er godt.
- Hvordan er det gået på arbejdet? - Godt.
- Far? - Ja.
Hvad er det helt præcist, du laver?
Det er hemmeligt.
Vil du have et stykke tærte?
Blåbærrene er særlig lækre i dag.
Særlig friske og lækre.
Nej tak.
Bobby...
- Må jeg dele noget med dig? - Ja.
Et syn, jeg fik i nat.
Modsat en drøm, som mere er en sortering og katalogisering -
- af dagens begivenheder.
Det her var et syn. Frisk og klar som en bjergstrøm.
Hjernen, der åbenbarer sig for sig selv.
I mit syn sad jeg på verandaen på et stort landsted, -
- et enormt palads.
Det var, som om der strømmede lys ud fra en funklende marmorkugle.
Jeg kendte stedet. Jeg var født og opvokset der.
Det var første gang, jeg vendte tilbage.
En genforening med mit væsens inderste kilde.
Jeg lagde til min glæde mærke til, at huset var perfekt vedligeholdt.
Der var bygget en del til, -
- men på en måde, der passede så fint til det oprindelige, -
- at man ikke så det.
Da jeg kom ned i den store hall, bankede det på døren.
Der stod min søn.
Han var glad og sorgløs.
Han levede i harmoni og glæde.
Vi omfavnede hinanden.
En varm og kærlig omfavnelse, hvor vi ikke holdt noget tilbage.
I det øjeblik var vi ét.
Synet sluttede, og jeg vågnede -
- med en fantastisk følelse af optimisme og tillidsfuldhed -
- til dig og din fremtid.
Det var mit syn om dig.
Er det rigtigt?
Jeg er glad for at få lejlighed til at dele det med dig.
Jeg ønsker kun det bedste for dig i alle henseender.
Tak, far.
- Vi ses. Ring. - Ja.
Major? Hvordan var tærten?
Fantastisk som altid.
Hvordan har Shelly det?
- Jeg kan ikke tale lige nu. - Hvad sagde hun til blomsterne?
Den aften, Laura blev slået ihjel, havde hun to aftaler.
I hendes dagbog stod der: "Nervøs over at skulle møde J i aften."
Jeg tror, det er James Hurley.
Hun var nervøs, fordi hun ville bringe deres forhold til ophør.
Inden hun sneg sig ud, modtog hun en telefonsamtale.
Det var Leo Johnson, der lavede en aftale senere samme aften.
Laura var sammen med James til halv et, -
- hvor hun hoppede af motorcyklen og løb ind i skoven.
Der mødtes hun med Jacques Renault, -
- Leo Johnson og Ronette Pulaski.
De kørte hen til stien, der fører til Jacques' hytte.
De gik op ad stien og blev hørt af Kævlekvinden.
De var fremme ved hytten omkring klokken et.
De indtog narko og alkohol, og Laura havde sex med Leo og Jacques.
Fuglen Waldo angreb Laura.
Leo og Jacques sloges. Jacques gik udenfor og besvimede.
Da han vågnede, var Leo og pigerne væk.
Vi mener, Leo gik ned til sin Corvette uden pigerne.
For der var en tredje mand.
Hawk har fundet beviser for det uden for Jacques' hytte.
Den tredje mand tog Laura og Ronette med til togvognen og bandt dem.
Laura for anden gang, Ronette for første.
Morderen slog Ronette bevidstløs med en stump genstand.
Han må have været så optaget af at myrde Laura, -
- at han ikke opdagede, at Ronette vågnede og flygtede.
Enten vidste han det ikke, eller også var han ligeglad.
Han lavede en lille jordbunke og lagde Lauras halskæde ovenpå.
Så placerede han bogstavet R under hendes venstre ringfingernegl.
I husker, at han placerede bogstavet T under Teresa Banks' negl.
Han efterlod en besked, skrevet i blod: "Fire walk with me".
Det interessante er, at blodet hverken stammer fra Leo, -
- Jacques, Laura eller Ronette.
Så vi formoder, at det er morderens eget blod.
Det er den sjældne type AB negativ.
Håndklædet Hawk fandt otte kilometer derfra, var sølet ind i samme blod.
Han fandt også falmede papirlapper.
De kan være efterladt af morderen. De bliver undersøgt i Washington D.C.
Jeg ved det godt, Andy.
Det er en rigtig lommetørklæde-forbrydelse.
Albert Rozerfeld, -
- jeg bryder mig ikke om din hån af sherif Truman eller andre.
Hold din bøtte!
Laura Palmer er død. Jacques Renault er død.
Ronette Pulaski og Leo Johnson ligger i koma. Waldo er død.
Så er der kun den tredje mand tilbage.
- Skal jeg lukke døren? - Ja, ellers bliver her for koldt.
- Tak for turen, Harry. - Det er i orden. Bare hyggeligt.
Det røghalløj er noget værre noget.
Det føles, som om mine læber er klistret til udstødningen på en bus.
Rolig nu.
- Hvor fanden er Josie? - Måske er svaret her.
"Kære Pete."
"Jeg er nødt til at haste til Seattle i forretningsøjemed.
Jeg ringer, når jeg er fremme.
Håber, du har haft en god dag på savværket.
Der er ginger beer i køleskabet. Kærlig hilsen Josie." Sådan.
- Er der et telefonnummer? - Nej.
- Skriver hun, hvor hun bor? - Nej. Hun er der hver tredje måned.
Jeg tror, hun tager dertil for at udleve en hemmelig last.
- Hvad? - Shopping.
Hun kommer hjem med et halvt stormagasin.
Pete...
Vi har ikke fundet Catherine.
Det tænkte jeg nok...
Jeg ved, du vil håbe på det bedste, -
- men du skal nok forberede dig på det værste.
Åh nej...
Jeg har altid troet, jeg ville blive den første.
Jeg ville sige, at hun kunne overleve en atomkrig.
Ja, hun var sej.
Vi kan lige så godt være ærlige og sige, hun var et helvede at leve med.
Et rent helvede.
Men...
Der var også en smule af himlen engang.
Det er jeg sikker på.
Åh, Gud...
Det skal lige bundfælde sig.
Ja.
Må Gud hjælpe hende...
Jeg elskede hende.
- Blue Pine Lodge. - Må jeg tale med Josie Packard?
- Hun er her ikke lige nu. - Hvornår kommer hun?
Hun er udenbys. Hvem taler jeg med?
Jeg vil godt ringe udenlands.
Modtageren betaler til Hongkong.
Jeg spiste det, men jeg vidste ikke, hvad det var.
Jeg læste om det i et fransk blad.
De tager hele hovedet og dypper i noget dessert-agtigt.
Så kommer de havregryn på og fylder det med valnødder og en småkage.
De pakker det ind i papillon -
- lukker kanterne med glasur og bager det under glas.
- Det lyder fantastisk. - Det er himmelsk.
- Har du set Audrey i dag? - Nej.
- Hank Jennings... - Jerry og Benjamin Horne.
- Hvor er Josie? - Hun tog af sted i aftes.
Var det planlagt?
Hun ville lægge lidt afstand til lugten af røg.
Fornuftig strategi.
Næste emne: Leo Johnson.
Han ligger i koma. Han er vist hjerneskadet.
Det kan man da ikke afgøre med Leo.
Hvorfor er han ikke død?
Jeg brugte en kaliber.44.
Jeg kunne ikke gå ind. Der var meget politi i området.
- Blev du set? - Nej.
Han huggede brænde.
Huggede han brænde indenfor?
- Ja, du kender Leo. - Huggede han brænde indenfor?
Ja, du kender Leo.
Hvad er der så?
- Catherine - Død?
Min opringning fik hende ud i tørreskuret, da det brændte.
Lyder som begravet i ruinerne.
Med den varme er de heldige, hvis de finder tænder.
Og det var sådan nogle kønne tænder...
Strålende. Strålende.
Mine herrer...
Hvis de ikke tørrer brandstiftelsen af på salig Catherine og Leo, -
- dropper jeg sex.
Det er tillid.
Hvad med bogen?
Hank...
Overlad den kreative tænkning til brødrene Horne.
Du er en biceps. Slap af, indtil vi siger: "Spænd."
Det gør mig rigtig vred.
I to...
Kom ind.
Hvorfor er der låst ind til mig?
Og hvem er køleskabet?
Ejeren var lidt skuffet over din præstation i aftes.
Ejeren er ikke lige min type.
Og hvad er så din type?
Ikke dig. Det var ikke ment som en fornærmelse.
Hov...
Lad os lige få en ting på det rene, prinsesse.
Okay.
Jeg vil ikke have flere klager på dig.
Når du arbejder for mig, er alle din type.
Norma?
Hej, det er Donna. Jeg ringer angående "Meals on Wheels".
Jeg overtager Lauras rute, hvis det er i orden.
Godt.
Fint.
Må jeg låne Double R's bil?
Ja.
Fint.
Så ses vi i morgen klokken ni.
Gersten vil fortælle, hvad der skal ske i aften.
Hun har gode nyheder. Vi er alle meget stolte af hende.
Jeg hedder Gersten Hayward, og jeg vil godt byde jer velkommen -
- i Haywards spiseklub.
Jeg vil spille forskellige stykker for jer i aften.
Jeg er blevet valgt til at spille feen i skolens teaterstykke.
Det her er min kjole.
Og jeg har fået højeste karakterer i matematik og engelsk.
Ligesom mine søstre Harriet og Donna fik før mig.
Så nu behøver jeg ikke skamme mig mere.
Inden jeg spiller, vil Harriet godt læse et digt op -
- om jeres datter og vores veninde Laura.
Det var Laura
Og jeg så hende gløde
I de mørke skove så jeg hende smile
Vi græd og jeg så, at hun lo
I vores sorg så jeg hende danse
Det var Laura, der levede i mine drømme
Det var Laura
Gløden var liv
Hendes smil sagde, at det var i orden at græde
Skoven var vores sorg
Dansen var hendes kald
Det var Laura
Og hun kom for at kysse mig farvel.
Det var smukt. Tak.
Gersten...
Nu vil jeg spille Mendelssohns "Rondo capriccioso", opus 14.
Jeg har fået listen fra "Meals on Wheels". Jeg starter i morgen.
Fedt.
Lang dag, Will?
Jeg har det, som om jeg har hørt opera i timevis.
På vores turnus lærte vi at klare os med tre timers søvn.
- Det er skrækkeligt med savværket. - Det koster måske 150 jobs.
Forfærdeligt.
Det åbner vel døren for Ben Horne og hans store byggeplaner.
Som hans advokat, og din, kan jeg naturligvis ikke kommentere det.
Som din læge, Leland...
Hvad fanden er der sket med dit hår?
Ja, det er mærkeligt, ikke?
Jeg vågnede og kiggede mig i spejlet, og så var det sådan.
Det kom på en nat.
Med alt det, du har været igennem...
Det sjove er, at da jeg så det, blev jeg klar over, -
- at jeg havde rundet et hjørne.
Jeg føler stadig stor sorg, -
- men det er ikke lige så overvældende.
Det var, som om en stor byrde var blevet taget fra mit hjerte.
- Det er der måske også. - Det er der måske også.
Jeg har lyst til at synge.
- Det ville være dejligt. - Jeg har lyst til at synge en sang.
- Leland... - Kom så, alle sammen. "Get Happy."
"Get Happy."
Glem dine sorger Og vær blot glad
Du må glemme alle dine sorger
Syng hallelujah Kom nu, vær glad
Vær klar til dommedag
Solen skinner Kom nu, vær glad
Herren venter på at tage din hånd
Syng halleluja Kom nu, vær glad
Vi kommer alle i himlen
Vi kommer over floden Vask dine syner væk
Det er utrolig fredligt på den anden side
Glem dine sorger Og vær blot glad
Du bør forfølge alle dine sorger
Syng halleluja Kom nu, vær glad
Vær klar til dommedag
Syng halleluja Kom nu, vær glad
Vær klar til dommedag
Donna, hent min taske.
Leland?
- Går det, far? - Det er sikkert ikke alvorligt.
Åh, Gud...
Jeg er glad. Jeg er glad.
"Begin the Beguine."
Diane, klokken er 23.55, -
- cirka 19 timer efter skyderiet, -
- som nær havde sendt mig af sted før tid. Jeg er dødtræt.
Der er grænser for, hvor lang tid man kan blive ved uden hvile.
For som vi ved fra eksperimenter med soldater under Koreakrigen, -
- er berøvelse af søvn den sikre vej til midlertidig psykose.
Og jeg arbejder på tredje døgn.
Jeg var så omtåget i går, da jeg lå og tænkte, om jeg ville overleve, -
- at jeg syntes, jeg så en kæmpe.
Eller også skal jeg gemme den historie til en anden gang.
Det er mig, Dale, -
- værelse 315 på The Great Northern, der slutter.
Agent...
Agent, agent...
Er du der, agent?
Har du fået min besked?
Jeg skød den ind under døren. Du må have set den.
Jeg er oppe hos One-Eyed Jack.
Og jeg er vist lidt langt ude.
Ikke at jeg ikke kan klare det.
Hvis jeg skal hjælpe med efterforskningen, -
- bliver det nok farligere end det her.
Men det er bare...
Min første gang.
Jeg kunne godt bruge lidt ekspert-vejledning.
Der er en forbindelse mellem Hornes Department Store og One-Eyed Jack.
Min far. Han ejer det.
En ulækker karl, der hedder Battis, skaffer piger fra parfumeafdelingen.
I morgen vil jeg finde ud af, om Laura og Ronette kom herop.
Jeg håber ikke, du tager det ilde op, at jeg prøver at hjælpe.
Det var i den bedste hensigt.
Så hvis du overhovedet...
Hvis du overhovedet kan høre mig, -
- så hjælp mig.
Hjælp mig...
Undskyld, jeg vækker dig.
- Jeg drømmer ikke. - Jeg glemte at fortælle noget.
Du havde ret med den smilende pose.
Jeg fortæller ikke forkerte ting.
- Det er bedre at lytte end at tale. - Jeg tror på dig.
Du skal ikke søge alle svarene på én gang.
En sti formes ved at lægge en sten ad gangen.
Et menneske så den tredje mand.
Tre har set ham, ja, men ikke hans krop.
En, kun kendt af dig.
Klar til at tale.
En ting til.
Du har glemt noget.
Hvad?
Laura! Laura!
Laura!