VELKOMMEN TIL TWIN PEAKS Befolkning 51201
- Tag fat i armene. - Miss Pulaski.
- Slap nu af. - Det skal nok gå.
Tag fat i benene. Miss Pulaski, slap nu af.
- Giv hende en sprøjte. - Nej!
Ronnette trak sit drop af. Hun har fået noget beroligende.
Det ligner farve.
Harry, hjælp mig lige. Spray hendes finger.
Albert, kom med mikroskopet.
Tag en dyb indånding.
- Han var her. - Der er vagt på.
- Det er ham. Og han farvede droppet. - Måske så hun ham.
Måske hørte hun pigegarden og gik ud for at finde sin stav.
Jeg får droppet analyseret.
Det er ham. Ingen kender til de bogstaver.
Mine herrer, kom herhen. Der er noget, I bør vide.
Jeg er ikke sikker, men jeg tror, jeg er blevet opsøgt af en kæmpe.
To gange. På mit værelse. Han efterlod tre ledetråde til mig.
Det om Jacques Renault i ligposen viste sig hurtigt at være sandt.
Det andet var: "Uglerne er ikke det, de ser ud til."
Det tredje omhandlede en mand, der peger uden kemikalier.
Er du blevet opsøgt af en kæmpe?
Var han i familie med dværgen?
Du har en anden trøje på i dag. Den farve klæder dig bedre.
- Undskyld. Jeg hedder Harold Smith. - Du ved åbenbart, hvem jeg er.
Kom indenfor.
Vil du have et glas limonade? Måske en saltkiks med æblesmør?
- Eller vil du vaske hænder? - Nej, tak.
Sid ned.
Her er varmt.
- Du skal ikke være nervøs. - Det er jeg ikke. Jeg er nysgerrig.
- Med hensyn til mig og Laura? - Hvorfor sendte du mig det brev?
Laura ville have, jeg kontaktede dig, hvis der skete hende noget.
- Hun sagde, du ville være nysgerrig. - Hvor længe har du kendt Laura?
Så længe hun har bragt mad ud. Jeg var hendes bedste kunde.
- Du virker ikke så tillukket. - Fritter du mig ud om min tilstand?
Jeg kan ikke lide at gå udenfor. Jeg...
...kan bare ikke.
- Har du en kommentar til det? - Nej.
- Laura sagde, du var retsindig. - Hvorfor nævnte hun dig aldrig?
Laura betragtede mig som...
- Som et gådefuldt indslag i sit liv. - Hvorfor kontaktede du så mig?
Jeg er... Jeg var engang gartner.
Jeg dyrker orkideer. Derfor er her så varmt. De er heller ikke lyskrævende.
Jeg skrev, fordi jeg gerne ville have dig til at lægge en på hendes grav.
Selvfølgelig.
Lige et øjeblik.
Det er en hybrid.
- En "damesandal". - Den er smuk.
Vær sød at tage den. Min sidste gave til Laura.
Det er en sød gestus, mr. Smith.
Harold. Hun var meget sød over for mig.
- Undskyld. Jeg ved så meget om dig. - Hvad?
Du er lige så smuk, som hun sagde.
- Jeg kommer igen. - Jeg er lige her.
R, B, T.
Bogstaverne og kæmpens ledetråde har forbindelse til den langhårede.
HAR DU SET DENNE MAND?
Mrs. Palmer så ham i et syn.
Hun siger, Maddy har set ham to gange de sidste to dage i et syn.
- Jeg har set ham i min drøm. - Og Ronnette...
Hun så ham fysisk i toget. Fire af os har set ham på forskellig vis.
Den vej er en psykisk forbindelse, der fører os direkte til ham.
Hvordan lød kæmpen? Talte han med tordenrøst?
Nej, han talte blødt og tydeligt.
Og du gav ham de bønner, du skulle købe en ko for?
Nej, jeg gav ham min ring.
Nå, men mine konklusioner er lidt mere jordnære.
Kokainen i Hurleys tank er identisk med den i Jacques' bil og Leos hus.
Tegner der sig et billede?
Det er Johnsons værk. Ham, der slår kolbøtter på hospitalet for tiden.
Støvlen er en sjælden arbejdsstøvle, der ikke er spor slidt.
B'et fra Ronnettes finger er klippet ud af bladet "Fleshworld" -
- fra et nummer om swingerklubber for puddelhunde-entusiaster... Tak.
Vi har sendt billedet af ham den langhårede rundt uden resultat.
- Han er ikke med i nogen registre. - Og fire af os har set ham her.
Sikkert. Du blev i øvrigt skudt med en Walther PPK.
James Bonds pistol. Vidste du det?
- Du ser bedre ud i dag. - Tak. Jeg har det også bedre.
Sporet efter gerningsmanden er koldt, men jeg fandt nogle fibre i gangen.
- Jeg smutter hen i laboratoriet. - Er der noget, vi skal gøre?
Ja. Øv dig på at gå uden at slæbe knoerne efter dig.
Apropos knoer!
Sidst jeg slog dig ud, fortrød jeg det. Næste gang bliver det en fornøjelse.
Hør her, vel er jeg kyniker, -
- men jeg tager stærkt afstand fra og bekæmper vold.
Jeg tager gerne imod slag, for jeg lever mit liv som Gandhi og King.
Jeg tænker globalt.
Hævn, aggression og repressalier byder mig imod.
Et sådant livssyn bygger...
...på kærlighed.
Jeg elsker dig, sherif Truman.
Alberts vej er særegen og vanskelig.
Davs.
Du er fri. Nogen havde anbragt kokainen i din motorcykel.
- Det var jo det, jeg sagde... - Jeg vil aldrig se dig her mere.
Lad være med at ruge over tingene alene. Snak med nogen... med mig.
Gå så hjem med dig.
- Hvordan går det, Lucy? - 75 ord.
Nej, 76.
- 77. - Glimrende, Lucy.
Nu er vi oppe på 78.
Agent Cooper har bedt mig om at finde ord med B, T og R.
Kom her. Det er jeg ret god til.
RYGNING FORBUDT
- Nu skal jeg ud at spise. - Er han skyld i Andys sygemelding?
- Luce, der er du jo. - Hej, Dick.
Jeg har altid ment, du havde ordet i din magt.
"Forbudt".
Men dog, vi har vist ikke hilst på hinanden. Richard Tremayne.
Horne's Department Store. Designertøj til herrer.
Robot.
Har jeg gjort ham vred?
Ikke at de indfødte ikke har nok at være vrede over.
- Skal vi gå ud og spise? - Prima. Vi deler regningen, ikke?
- Ragede han helt op til loftet? - Næsten.
Jeg tror, der er mindst 3 m til loftet på hotellet.
Undskyld, forstyrrer jeg?
Nej, Leland. Hvad har du på hjerte?
- Ham her kender jeg. - Hvor kender du ham fra?
Da jeg var knægt, havde min bedstefar en hytte ved Pearl Lakes.
- Vi var der hver sommer. - Kender du ham derfra?
Han hed ikke Chelbert. Det var naboerne til den ene side.
På den anden side var der en tom grund og så var der et hvidt hus.
- Der boede han. - Kan du huske navnet?
Nej.
- Måske... måske var det Robertson. - Robertson.
Robert... R, T, B. Det er det, bogstaverne vil stave.
Tag op og find ud af, hvem der boede i det hvide hus.
- Tusind tak for oplysningen, Leland. - Tak, Leland.
For resten... Han kastede altid tændstikker efter mig.
Han sagde... "Vil du lege med ilden, knægt?"
Så er det ham.
Min afdeling kører ellers som smurt, men ved juletid var det et galehus.
Jeg opfandt et system, -
- hvor jeg lærte kundernes ordrer udenad ved hjælp af mnemoteknik.
Hvis de ville have sokker af angora, -
- arkiverede jeg det under A og S.
Nu bliver det svært. En ordre på en oilskinsfrakke fx, -
- hører det under R for regntøj eller V for vandtæt?
Min viden om lagerbeholdningen gør, at jeg hælder mod R.
Synes du, det er sært, at jeg ikke tager gaflen over i den anden hånd, -
- men fører maden helt op til munden med venstre?
Min mor kalder det "stabling".
Det er ikke spor sært. Sådan gør man i Europa.
Der er gået halvanden måned, og du lovede at ringe.
Ja. Men jeg forlagde dit nummer.
Du kunne bare have ringet 112.
Undskyld, men jeg har haft så travlt, at jeg har glemt at fodre katten.
Vi var ude hver torsdag i tre måneder.
Du inviterede mig på middag i Space Needle i Seattle.
Selvom vi var til familieaften på Pancake Plantation, -
- troede jeg, vi havde noget særligt.
Som om det var noget særligt at drikke to flasker champagne -
- og falde omkuld på en udstillingsseng i Horne's!
Vel var det da vovet og spændende.
Det mindste, du kunne have gjort, var da at ringe.
- Undskyld. Jeg gør det godt igen. - Hvordan det, om jeg må spørge?
Jeg lovede, du måtte udnytte min personalerabat til at købe en kjole.
Jeg får mrs. Bolbo fra dameafdelingen til at finde noget ganske særligt.
Nå, så det gør du? Hvad med en ventekjole?
- Hvabehar? - Jeg er gravid, Richard.
Gravid.
Med rogn?
- Virker Donna ikke forandret? - Hvad mener du?
Hun ryger og har pludselig fået sådan en hård facade.
- Du kender hende bedre end jeg. - Ja.
Hun besøgte mig i fængslet... Jeg ved snart ikke.
Hvad?
Hun opførte sig, som om hun var klar til at bolle mig igennem tremmerne.
Hun var ligeglad med, om der var andre.
Ja, altså... det var underligt.
Det lignede hende bare slet ikke. Jeg kan ikke finde ud af noget mere.
Indimellem har jeg bare lyst til at køre min vej.
James, det løser ikke noget at stikke af.
Det skal nok gå.
- Donna, hvor har du været? - Jeg har mødt en fra madleveringen.
- De gamle er nok fulde af anekdoter. - Det var en ung mand.
- Hvad fejler han? - Det er ikke til at sige.
Men han var kvik, charmerende og begavet.
- Slet ikke som nogen, jeg kender. - Hvad mener du med det?
Det kan I jo tænke over, mens I sidder her og fletter fingre.
Godt, Emory.
Hun er klar til sit nærbillede nu.
Hun må væk.
Hun ved, jeg sendte Laura herop, og at hendes far ejer stedet.
Ben Horne betaler en formue for at få sin udsyrede datter igen.
- Så køber jeg svinet ud. - Jeg vil ikke miste mit job.
Hvis det her går galt, mister du mere end jobbet.
Vi må have hjælp. Ben Horne er farlig.
Hør her, din opblæste kujon. Du står i lort til skaldepanden.
Hold op med at flæbe og gør, som jeg siger, så får vi hjælp.
Se hende engang. Vind og skæv.
Om nogle dage vil hun ikke ud af rusen.
Sådan gjorde hendes far også mod mig.
De her er ideelle til arbejde i felten og en masse andet.
- Holdbare. Stålsnude. - Ikke lige dem.
Hvis I deltager i optog på helligdage, -
- er de her gode.
Flotte, ikke? Prikken over i'et ville være sølvfarvede snørebånd.
De er desværre lidt for dyre.
Javel. Du har brug for en praktisk sko.
En sko, der kan bruges året rundt.
Den her for eksempel. Ja, Jim Dandy.
Den er meget populær. Fordelen ved...
Mr. Gerard.
Er der noget galt?
Undskyld. Indimellem bliver jeg bare lidt konfus.
Et glas vand?
Har I et toilet? Jeg har noget medicin.
Det er lige herhenne.
Tak, fordi du ville komme.
Jeg ved, jeg ikke behøver udtale mig, så jeg udtaler mig ikke om Leo.
- Det beder vi dig heller ikke om. - Jeg vil ikke vidne imod min mand.
Vi vil bare snakke med dig.
Dr. Hayward siger, han er for syg, så hvad forskel gør det egentlig?
Nogle mennesker er kommet til skade, og andre er døde.
Vi ved, Leo stod bag branden, og vi ved, du var der.
Jeg vil ikke vidne imod ham. Jeg elsker ham.
- Helt i orden, Shelly. Tak for nu. - Hvad?
Shelly har overvejet det her nøje.
Med lidt held og førsteklasses lægehjælp får du måske Leo tilbage.
Den samme, gamle Leo, som du tydeligvis stadig elsker.
Forhåbentlig går det så op for ham, hvor vidunderlig en hustru han har.
- Hvad? - Mange tak, Shelly. Lykke til.
- Hvad foregår der? - Det lugter af forsikringssvindel.
- Det har hun ikke selv fundet på. - Hvem så?
Harry, det er et pokkers godt spørgsmål.
Bob... Jeg ved, du er her.
Nu kommer jeg efter dig.
- Mr. Horne. - Jeg må løbe, Jerry.
- Har De hørt fra Deres datter? - Ikke siden jeg talte med sheriffen.
Hun ringede til mig i aftes. Hun sagde ikke hvorfra.
Hun nævnte min smoking. Den havde jeg på den aften, jeg blev skudt.
Som sagt har Audrey det med at forsvinde indimellem.
To andre piger er også forsvundet for nylig. Er der knas derhjemme?
Mr. Cooper, hører jeg antydningen af en mere ufaglig interesse?
- Jeg har gjort Audreys bekendtskab. - Bekendtskab?
Agent Cooper, nu skal De få ugens gode råd:
Mænd falder for Audreys yppigheder som ænder i et skydetelt.
Medmindre De vil have et skud hagl i halefjerene, -
- vil jeg råde Dem til at parkere kareten under en andens vindue.
Hvis min interesse går over stregen, må De meget undskylde.
Jeg har de bedste hensigter.
Det er pinefuldt tydeligt og bliver ikke taget Dem ilde op.
Jeg tænder lys i vinduet og ringer, så snart hun er tilbage på pinden.
- Tak. - Næ, det er skam mig, der takker.
- Velkommen tilbage. - Hvor er jeg?
Jeg har noget til dig.
Luk op. Engelske karameller.
Du trænger til sukker.
- Du må ikke... - Stille og roligt, skat.
Sukker er godt, ikke? Og der er masser af det.
Jeg hedder Jean.
Sov godt.
Mærk varmen.
Der er han. Kender du ham?
FBI! Jeg så ham til borgermødet efter Lauras død. Har han været her?
- Ham vil jeg have. - Jean Renault. Emory.
- Sig noget flæbende og smiskende. - Var Jacques din bror?
Og det er min søster. Nancy?
Bernard hed min anden bror. Biksen her har berøvet mig dem begge to.
Jeg sagde jo, vi ville få hjælp.
Jeg er jeres mellemmand. Jeg får 30% af det, hendes far hoster op.
Han får aldrig bortførerne at se, og jeg får ram på min brors morder.
- Hvad hedder han? - Cooper.
Du skal bare føre ham til mig.
- Måske kan mr. Horne klare det. - Men du hjælper til, ikke?
- Bare sig frem. - Hent båndet med pigen.
Javel.
Hun ryger hjem igen, ellers ryger aftalen på gulvet.
Sig, hun skal opføre sig ordentligt, ellers bliver du gal.
Hun bliver her. Du får pengene, jeg får Cooper. Alle er glade.
Men vi kan selvfølgelig ikke lade pigen leve, vel?
Tak, fordi du ringede, Pete.
Harry. Vi trænger til en pause.
- Josie kommer hjem i morgen. - Godt, så snakker vi med hende.
Jeg vil bede dig om noget.
Lad mig tale med hende først.
Personlige følelser må ikke komme i vejen for arbejdet.
- Det er lettere sagt end gjort. - Hent hende ind og snak med hende.
- Måske er hun slet ikke indblandet. - Harry, du har min velsignelse.
Pearl Lakes. Der er en tom grund ved siden af Palmers hus.
Ved siden af er der et hvidt hus med brædder for vinduer og døre.
- Hvad siger skødet? - Kommunen tjekker alle registre.
- Vi får tidligst besked i morgen. - Har du set mr. Gerard?
- Skosælgeren? - Den enarmede mand?
- Han kom med nogle vareprøver. - Har den enarmede været her?
Han blev svimmel og gik på toilettet og kom aldrig tilbage.
I min drøm kendte den enarmede mand Bob.
Hvad foregår der?
"Uden kemikalier peger han." Kæmpens tredje ledetråd.
Harry, vi må finde den enarmede.
- Er det nu også nødvendigt? - Det er for hendes egen skyld.
Hun flåede to læderremme i stykker i går, som var det papir.
Adrenalinen pumper rundt i blodet på hende.
Jeg har aldrig set mage. Måske beroliger det hende, at du er her.
Snak med hende. Eller syng. Har hun en yndlingssang?
Det er nemmere end at tage til Lourdes.
Hvis jeg skal synge, skal vi være alene.
Jeg smækker efter mig.
Nadine. Lægen siger, jeg skal synge for dig.
Men jeg ved altså ikke, hvad du vil høre.
På toppen af bjerget
helt dækket af sne
min kære jeg misted'
jeg bejled' for sløvt
det' herligt at bejle
men afsked er hårdt
en svigefuld elsker
er værre en end tyv.
Du godeste!
Du er med og jeg er med og helt til tops vi når
og når vi kommer helt derop er sejren nemlig vor!
S- E-J-R
Se...
Hej, Eddie. Kommer du for at hente mig?
Dr. Hayward siger, at selvom jeg har halsbetændelse, -
- må jeg godt gå til heppekorsprøve.
- Heppekorsprøve? - Jeg er sidsteårselev, Eddie.
Og du ved jo, hvad man siger. Man er kun 18 år en gang.
- Dr. Jacoby. - Mine herrer. Kom indenfor.
Det er min kone Eolani. Hun bor i vores hus i Hanalei.
Vi afprøver lige en kreativ form for kahuna-healing.
Goddag.
- Klar til hypnose? - Ja. Det har jeg prøvet mange gange.
Jeg bruger det her auto-suggestionsprogram.
Eolani, tænd for båndet.
Sherif Truman, vær venlig at stå med denne sten for fodenden af sengen.
Fint, bare lidt...
Stop der.
Så er jeg klar, agent Cooper.
Du står på et blødt, grønt græstæppe.
Din kugle er fem meter fra hullet.
Bag ved greenen kan man se to kridhvide bunkere -
- samt en dam fuld af åkander breder sig til den smaragdgrønne fairway.
Kuglen svæver langsomt hen over greenen, -
- hen imod dammen, blidt puffet af sommerbrisen.
Greenen bliver større og større.
Greenen opsluger og indhyller dig i et blødt tæppe af fred.
Harry...
Du puffer til kuglen.
Den svæver hen imod hullet og falder blidt ned i det.
- Kan du høre mig? - Ja.
Du ligger på hospitalet sammen med Jacques Renault.
Lugter der af brændt motorolie?
Jeg kan lugte motorolie i parken.
Luften er fuld af den.
Nu er vi tilbage på hospitalet. Kommer der nogen ind på stuen?
Sygeplejersker, dr. Hayward.
- Dig, sherif Truman. - Hvad sker der, når vi går?
Jeg drømmer, jeg står i Hanauma Bay og jonglerer med kokosnødder.
Alle festdeltagerne er nigerianere.
Javel. Kommer der andre ind på stuen senere på aftenen?
Jeg bliver vækket af en flænselyd. Jeg ser ham få en pude over ansigtet.
Han laver en lyd...
Det lyder som en hund, der gør.
Jacques bliver stille. Jeg kigger op for at se, hvem der holder puden.
- Hvem er det? Kan du se det? - Jeg kender ham.
Hej.
Den er fra Harold Smith.
Jeg ikke har været her siden begravelsen. Alting er så mærkeligt.
Havde du noget kørende med ham Harold? Han er sød.
Selvom han er en oggenok.
Men det er alle vel, hvis man kigger godt efter.
Vi må snakke sammen. Du ved måske besked om mig og James.
Vi fandt sammen, efter du døde.
Jeg føler ikke, jeg skylder dig en forklaring, -
- for du vidste garanteret, hvordan vi havde det, før vi selv gjorde.
Hvordan kunne du være så klog i nogle sager og så dum i andre?
Jeg er gal på dig.
Da det var dig og mig og James, fungerede det ligesom.
Nu er du væk. Jeg elsker James, og det hele er noget rod.
Din kusine Maddy er kommet, og jeg tror, de har noget kørende.
Jeg er bange for at miste jer begge to.
Jeg ville så gerne være ligesom dig, Laura.
Have din styrke og dit mod.
Men se bare, hvordan det gik.
Se, hvordan det gik dig.
Jeg elsker dig højt, -
- men al vores tid gik med at løse dine problemer.
Og det gælder stadig.
Ikke mine, James' eller Maddys, men dine.
Du er død, men dine problemer varer ved.
Det er næsten, som om de ikke har begravet dig dybt nok!
- James. - Jeg kan ikke finde Donna.
- Jeg trænger til at tale med nogen. - Hvad er der i vejen?
- Hun er kommet hjem. - Hvem?
Min mor. Pissefuld. Gud, hvor jeg hader hende.
Nej, James. Du er brandvarm.
Hold om mig.
- Åh nej. - Donna...
Donna!
Donna! Hvorfor?
Jeg kom bare for at gå til begravelse.
Det er, som om jeg faldt ind i en drøm.
Det er, som om folk tror, at jeg er Laura.
Og det er jeg ikke.
- Jeg er slet ikke som Laura. - Jeg ved godt, det er svært, skat.
Jeg ved bare, at Laura var min kusine, -
- og jeg elskede hende, og hun døde.
Andet ved jeg ikke.
Du vil have, at alting er som før. Det vil jeg også.
Det vil vi alle sammen. Men vi kan ikke få vores vilje, vel?
Nej.
Maddy...
Bare livet kunne være ligesom somrene ved... Pearl Lakes.
Leland.
Døren stod åben.
- Leland... - Hvad er der?
Du er anholdt for mordet på Jacques Renault.
- Jeg har ingen steder at tage hen. - Donna, hvad er der galt?
- Jeg føler mig bare så dum. - Tag den nu med ro.
Sæt dig ned.
Han er sikkert bare forvirret, men det kan jeg ikke blive ved at tro på.
- James Hurley? - Ja.
Nu var det hele lige faldet på plads. Hvorfor er jeg ikke bare ligeglad?
Fordi du ikke er ligeglad med ham.
- Ikke? - Bare det kunne gå over.
Du må begynde med dig selv. Hvad var det nu, hun altid sagde?
"Donna Madonna, der er altid mañana."
Hvor vidste du det fra?
Jeg henter noget at drikke til dig.
LAURA PALMERS DAGBOG