TWIN PEAKS 51201 INDBYGGERE
Kender De hans fulde navn?
Jeg kendte ham dårligt nok.
Jim.
- Jim. - James.
James Hurley.
Han sagde, han kom fra Twin Peaks.
Omflakkende type.
Han var sikkert langt væk, da mr. Marsh kørte ud ad indkørslen.
Arbejdede han her længe?
Mrs. Marsh hyrede ham til at ordne Jaguaren.
Jaguar...
J-A-G-W ... En bil.
Hvordan mødte De ham?
Jeffreys Jaguar brød sammen lige ved Wallies.
Jeg gik ind for at låne telefonen.
Han tilbød sin hjælp.
Okay, vi tjekker det. Tak.
Og så har vi sagt farvel til James Hurley.
Lad være.
Så, så, Evelyn.
Jeg tror ikke, jeg kan have en nervøs medsammensvoren.
Jeg vil bare gerne have det overstået.
Alt, hvad du siger, mrs. Marsh.
James, vi kan ikke komme ud af det her alene.
Vi må have nogen til at hjælpe os.
Jeg har ikke gjort noget.
Malcolm slog mr. Marsh ihjel. Jeg bliver hængt op på det.
Skal De have noget, Miss Hayward?
Nej. Nej tak.
Hør her, lige meget hvad, -
- vi kan ikke bare vente på, at politiet fanger os.
- Jeg tror, jeg vil tale med Ed. - Nej, lad være med det.
Min eneste chance er selv at tale med Evelyn.
Hun siger, det var en fælde. Måske vil hun også fortælle politiet det.
Er De sikker?
Ja.
Du har ikke en chance. Politiet venter på dig.
Vi bliver nødt til at flygte.
Hun vil høre på mig. Det ved jeg, hun vil.
Vil hun virkelig?
Hvorfor?
Jeg ringer til Ed.
Bliv her.
Hallo, Ed. Det er Donna.
Hør her, jeg har ikke meget tid, men jeg tror, James har problemer.
Han har arbejdet for en kvinde.
Arbejdet på hendes bil, -
- og jeg tror, der er sket en ulykke, og...
Hallo, hvordan går det, Yvette?
Jeg har hørt om dine nye kæreste.
Ja, det er fantastisk, det er det virkelig.
Det er jeg glad for.
Fortæl mig om ham.
- Undskyld mig. - Hej, Frank.
Hvad lavede du ovre ved Shellys hus i aftes, Bobby?
Shelly var tæt på at dø, og du spørger, hvor jeg var?
Hvad med Leostein?
Hvad lavede du ved Shellys hus?
Hør engang.
Shelly og jeg kommer sammen, ikke?
Det har vi gjort længe, også før Laura døde, -
- også før Leo kom i den savlende tilstand.
Bobby?
Hvor var du den aften, møllen brændte?
Hvad har det med sagen at gøre?
Leo prøvede at slå dig ihjel.
- Måske skød du ham. - Nej.
Jeg tog over til Shelly den aften, -
- fordi jeg var bekymret.
Han havde øksen over mig, -
- da Hank Jennings skød på ham.
- Er du sikker på, det var Hank? - Stensikker.
Hvad er Hanks forbindelse til Leo?
Det ved jeg ikke. Ved du det?
Shelly, har du en ide om, hvor Leo kunne være nu?
Nej, det har jeg ikke.
Jeg vil sætte et par af mine mænd til at vogte huset 24 timer i døgnet.
Hør her, jeg kan godt passe på Shelly.
Så spar du på mændene.
Bobby Briggs, -
- luk i.
- I kan gå nu. - Tak.
Du skal ikke være nervøs, vi lader dig ikke ude af syne.
- Tak. - Kom nu, Shelly.
Jeg føler mig så meget mere tryg, gør du ikke også, Shelly?
Få dig et liv, din skid.
De herrer.
Endnu en tur fra Seattle til Twin Peaks.
Hvordan går det?
- Du ser godt ud, Harry. - Tak.
- Albert. - Coop.
- Mine herrer. - Hvad nyt?
Min invitation tilbage til Twin Peaks.
Windom Earle. Lodret ordre fra Gordon Cole.
Som han sagde så koncist:
"Jeg er bekymret for Coop".
Springfield, Kansas City, Lawton, Dallas, Jackson.
Earle har sendt gavepakker -
- til større og mindre politiafdelinger.
De ligner små bomber, men er ganske ufarlige.
Forsendelserne blev betalt med et falsk kreditkort.
Hvad er der i pakkerne?
Et klædningsstykke i hver.
Et hvidt slør, et strømpebånd, et par hvide slippers, -
- en perlehalskæde og til sidst en brudekjole.
Carolines.
Han har narkopolitiet og FBI, Mississippis, Oklahomas -
- og Illinois' politi efter sig.
Alle er inviteret til festen.
Men mit gæt er, at han kun vil danse med dig, Coop.
Vagabonden døde af et knivstik, der skar halspulsåren over.
Mandens finger peger direkte på en skakbrik.
Hvordan kunne Earle klare det med rigor mortis?
Fordi den går fra isse til tå.
Men efter to dage forsvinder den fra tå til isse.
Han ventede, til den forsvandt fra arm og fingre.
Så kunne han manøvrere dem på plads ved skakbrættet.
Og så legede han Gud.
- Hvad fandt I? - Dette kort.
Tapet fast under et bord.
Godt arbejde, Albert.
Han laver helt bestemt snart sit næste træk.
Ja.
Coop, med hensyn til uniformen.
Ja, Albert?
At erstatte elegancen i mørkt tøj og slips -
- med disse jordfarvers afslappede ligegyldighed -
- er en slags mode-selvmord, og måske er det mig, der er tosset...
Men på dig fungerer det.
Tak, Albert.
Så du var vågen.
Jeg går ud fra, du har sovet godt?
Mens du sov, har jeg undersøgt dine forhold.
Leo Johnson.
Politiet ville gerne se dig snarest muligt.
Lad os nu se.
Narkohandel.
Brandstiftelse.
Mordforsøg.
Hustruvold. Det er en af mine favoritter.
Leo. Jeg rensede dine sår.
Du er i bedring.
Jeg har fjernet den legendariske torn fra din pote.
Leo. Løven Leo.
Nu -
- skal du hjælpe mig -
- og adlyde mig.
Vil du gøre det?
Vidste du, at i det 13. århundredes Japan, -
- da blev samuraierne frataget deres våben.
Men så opdagede de, at den gamle, forarbejdede bambus -
- i deres shakuhachi-fløjte var en udmærket knippel.
Denne fløjte er i sandhed et fornøjeligt instrument.
Synes du ikke?
Jeg ville have gemt denne halskæde til en særlig anledning, -
- men det har du ødelagt.
Og nu...
Kom herover.
Jeg har lavet vælling til dig.
Kom så, Leo, spis din vælling.
Nam, nam.
Der er gået 20 år, skat.
Den ene dag er det studenterfest, -
- og den næste dag er vi her.
Og indimellem, kun en verden af smerte.
Jeg prøvede at lade være med at tænke på det.
Jeg tilbragte længere og længere tid i kafeen -
- og prøvede at få stedet til at fungere.
Jeg havde jo ikke andet.
Vi havde åbent hver dag, -
- så jeg ikke behøvede at leve et andet liv.
Ingen fødselsdage, -
- ingen fjerde juli, -
- ingen jul.
Jeg lavede altid julen om til en uge med kun mandage.
Da det så ikke virkede, -
- tænkte jeg på alle de gaver, jeg aldrig fik købt til dig.
Og aldrig fik givet dig.
Jeg købte en gave til dig sidste jul.
Det var et boloslips med turkis og onyks.
Jeg gik over til dig for at give det til dig...
...men jeg kunne ikke gå ind.
Jeg ventede bare.
Jeg kunne se dig gennem vinduet.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg ikke gik ind.
Jeg er ked af, at jeg ikke gjorde det.
Al den tid -
- skulle du have boet i mit hjem.
Ligget i min seng.
Nu gælder det fremtiden, Ed.
Og hvad vi skal gøre ved den.
Du skal komme i aften, når jeg lukker kafeen.
Og tage mig med hjem.
Du har ret.
Den ligger foran os.
Masser af tid.
Eddie?
- Eddie? - Nej, nej, nej.
Jeg kan lige så godt tale med hende nu.
Hej, Nadine.
Jeg kom hele vejen til distriktsfinalerne ved Knife River -
- kun for at finde ud af, at flyvergrebet er ulovligt.
Jeg blev diskvalificeret.
Andenplads, sikken en nedtur.
Ja, surt show, hvad?
Hej, Nadine.
Jeg skylder dig en undskyldning, Norma.
Jeg mener, jeg gav Hank en ordentlig røvfuld, og det er jeg ked af.
Men jeg troede, han ville gøre noget ved Eddie.
Og så blev jeg rasende.
Tak.
Ved I hvad?
Jeg ved alt om jer to.
Og det er altså bare helt i orden.
For så behøver jeg ikke føle mig så skyldig over mig og Mike.
Du og Mike?
Jeg vil ikke ind på det, men jeg skal sige dig, -
- at det er meget, meget seriøst.
Så I to kan bare fortsætte og gøre, lige hvad I har lyst til.
Det er helt i orden med mig.
Det er det altså.
Josie.
Landet ligger sådan her.
Politiet fra Seattle vil have svar, og jeg skal komme med noget.
De ved, du var knyttet til Jonathan.
Hvordan døde han?
Han blev skudt tre gange i baghovedet.
Josie.
Hvis der er en gang, du skal fortælle sandheden, -
- så skal det være nu.
Jeg tror, jeg skal have en kop kaffe til.
Er det dig, Pete?
- Ja. Cooper? - Ja.
Jeg kommer over til renseriet, -
- og Jeanie Pombelek står ved disken.
Hun taler ikke et ord engelsk.
Nada, nul.
Hun er fra Budapest.
Vi stod der og kiggede på hinanden.
Som om vi var lavet af træ.
Hvis er alt det der, Pete?
Catherine har kørt hende helt ned.
Så derfor tilbød jeg -
- at gå forbi renseriet og hente Josies ting.
Du ved, de eneste ord, jeg kender på ungarsk, er "paprika" og "gullasch".
Det tog 20 minutter at få det her.
Lad mig lige tage den. Giver du en hånd?
Hallo.
Lige et øjeblik.
- Det er til Josie. Er hun her? - Hun er inde i det andet rum, Pete.
- Hallo. - Josie.
Det er Thomas.
Jeg er så glad for, at jeg fandt dig.
Jeg tænkte på, om vi kunne ses.
Har du hørt, hvad der er sket med Jonathan?
Forfærdeligt.
Velkommen til Twin Peaks, Mr. Eckhardt.
Hun er rendt tilbage til Catherine Martell.
Jeg er så skuffet.
Jeg spurgte Stonewall Jackson, hvad han vil, -
- når yankee'erne er drevet til Canada.
"Følge efter," sagde han.
"Jeg vil gerne være greve af Montreal."
Den Stonewall.
Jeg spurgte ham, -
- hvad jeg skulle gøre med Lincoln.
Og så sagde han: "Gamle ærlige Abe er lige så nyttig for dig -
- som en spytbakke i et horehus."
Traveler.
Hvad mener De, dr. Jacoby?
At lade ham blande sig med folk har vist ikke hjulpet.
Men man må indrømme, at han er ret morsom.
Hvad er der med dig? Det er min far, din bror.
Vi kan ikke lade ham være sådan.
Men hør nu, Audrey, lille skat.
Der er fordele ved at lade ham være ...sindssyg.
Han fortalte mig, alle mænd, kvinder og børn...
Altså, Audrey, jeg var også oprevet, -
- men der er visse projekter, både her og i udlandet, -
- som jeg bedre kan udvikle.
Jeg mener: Den enes død er den andens brød.
Lad mig sige en ting, onkel Jerry.
Hvis vi lader ham være i den tilstand, bliver jeg eksekutor.
Det er lidt mere kompliceret end som så, skat.
Nej, det er ikke. Jeg har undersøgt hans testamente.
Hvis min far bliver svækket, går alt til mig, når jeg er myndig.
Og jeg er myndig. Og han er svækket.
Jeg får min vilje lige meget hvad, -
- og det eneste projekt, du kommer til at udvikle -
- er at sælge varmeapparater i det nærmeste byggemarked.
Det, der er sket med manden, er en tragedie.
Det er en tragedie.
Dr. Jacoby. Jeg vil gerne have, at De bringer min far tilbage.
- Til kontoret? - Alle mand! Hvil!
Til virkeligheden.
Jeg tor, det er på tide, vi sætter Appomattox-scenen op.
Undskyld, jeg er forsinket. To rockere ville tage jakken.
Men gamle Stonewall har forladt mig, -
- han faldt i en af yankee'ernes haglbyger.
Han døde alene -
- uden mig til at trøste ham.
Min ven.
Kom her.
Du ved, hvad jeg gerne vil høre. Mænd, højre om.
Dixie. Dixie!
Fremad, march.
Jeg ville ønske, jeg var i bomuldens land
Der var de gamle dage ikke glemt
Kig ud, kig ud, kig ud Dixieland
Jeg ville ønske...
Mrs. Marsh?
Jeg er Donna, James' ven.
Jeg kan godt huske dig.
Giv damen en drink.
Med en parasol i.
Sæt dig bare ned.
- Hvorfor gør De det her mod James? - Hvorfor ikke?
Fordi han er et godt menneske.
Han var god til to ting:
Bilen og mig.
De forstår det ikke, vel? Det drejer sig om vores liv.
Livet. Livet vil være rosenrødt, hvis man kan komme ud af en lille klemme.
Måske.
Måske ikke.
Kom igen om et par år, -
- når hele dit liv er blevet noget lort.
De kan rigtig få alting til at lyde meningsløst.
Hvis der var en grund til at komme ud af dette urhelvede, -
- så tro mig, ville jeg kende den.
Ville De virkelig?
Nå, her er vi. Bilen venter, mrs. Marsh.
Hop ind.
Jeg er ked af det med din ven, skat. Der er ikke noget, du kan gøre.
Så hvad med at trille tilbage til din egen lille by, -
- tryg i forvisningen om, at hvis jeg nogensinde ser dig igen, -
- slår jeg dig ihjel.
Vil I ikke nok lade være med at gøre det mod ham?
Vil I ikke nok?
Coop, kig lige på det her.
Vicuña-uldtråd fra Josies frakke.
Her spor fundet på gulvet uden for dit værelse.
De er fra den samme frakke?
Tja, enten trykkede Josie Packard på aftrækkeren -
- eller lånte frakken ud til de forkerte.
- Total lighed. - Og handskerne?
Vi tjekker for krudtslam og får svar i morgen.
Fra drabsafdelingen?
Man leder efter en smuk asiatisk kvinde -
- i forbindelse med mordet på en Jonathan Kumaguy.
Han har en lang liste hos Interpol.
Og tre huller i baghovedet.
Jeg vil vædde på, at kuglerne svarer til dem, vi fandt i din vest.
Jeg håber ikke, det er Josie. For Harrys skyld.
Som du ved, Coop, har Truman og jeg haft vores uoverensstemmelser.
Men det store drog har hjertet på rette sted, om ikke andet.
Og jeg har en vis sympati for de trofaste og kedelige.
- Hvad er din pointe? - Helt ærligt?
Ja tak.
Vores sherif har et alvorligt problem med sin kæreste.
Albert, -
- ikke et ord, før vi er sikre.
Coop.
Vores mand har et navn:
Erik Powell. Løsarbejder. Tidligere i handelsflåden ifølge dette.
Powell?
Ja, siger det dig noget?
Powell var Carolines pigenavn.
Tor du, denne Powell er en slægtning?
Nej. Earle spiller efter sine egne regler.
Hvert træk er en meddelelse.
At han valgte det navn, -
- siger mig, han ikke har glemt, hvad der skete.
Så hver gang han fjerner en brik fra brættet, -
- er der nogen, der dør.
Jeg kan ikke slå ham, Harry.
Coop, hvis du har brug for en skakekspert, -
- har vi en af de bedste her i byen.
Skakmat.
Og mat.
Jeg er imponeret.
Jeg står i stor gæld til den store José Raoul Capablanca.
Hvis der er skakbrætter i himlen, -
- så sidder Joe ved siden af Vorherre.
- Doc? - Munden løber af med ham.
En skønne dag...
Pete, jeg har brug for din hjælp.
Jeg spiller et meget vigtigt parti.
Jeg kan ikke sige mere.
Det må være nok at sige, at jeg vil sætte ham pat, -
- og at jeg skal tabe så få brikker som muligt.
Agent Cooper, det skal være mig en ære.
Tak, Pete.
Store spillere er enten langt væk eller få i antal.
INGEN ADGANG
- Hej. - Shelly.
Jeg er ked af det, der er sket.
Har du det godt?
Egentlig ikke.
Jeg ville være kommet, -
- men nu hvor Hank er borte, er det et galehus her.
Du har vel ikke brug for hjælp?
Jeg føler mig tryg her, Norma.
Er du gal?
Det har ikke været det samme uden dig.
Hvornår kan du starte?
- Nu? - Storartet. Velkommen tilbage.
Tak.
Norma?
- Hej, Shelly. - Hej.
Du må undskylde, men jeg må lige tale med dig.
Der er en ting, du skal vide.
Hank er ved at være klar til at blive udskrevet.
Hvad med hans krænkelser af prøveløsladelsen?
Denne gang vil jeg ikke have ham tilbage.
Tag det roligt. Han kommer ikke tilbage. Hank skal i fængsel.
Vi sigter ham for mordforsøg på Leo Johnson.
Læg hertil krænkelsen af prøveløsladelsen.
Hank kommer til at sidde inde meget længe.
Godt.
Velkommen, mr. Eckhardt.
Josie, hjælp gæsten af med frakken.
Jeg må tilstå, jeg var lidt overrasket over Deres invitation.
Jamen, rygtet spredes hurtigt i Twin Peaks.
Jeg fandt det passende at spise med min afdøde brors konkurrent.
Vin, Josie.
Han har ikke altid været konkurrent, også ven.
- Men Deres venskab kølnedes. - Desværre.
Forretningsmænd finder ofte, at privatlivet bliver ødelagt -
- af de større portrætter, de maler.
Betragter De Dem selv som kunstner? Hvad med vinen, Josie?
En slags. Deres bror var også kunstner.
Jeg spørger mig selv:
Da De slog ham ihjel, var det så for kunst eller penge?
- Stå ikke bare der, Josie. Skænk. - Kald mig Thomas. Han gjorde.
Thomas. Vi vil gerne have hors d'oeuvren nu, Josie.
Man dræber ikke for kunst eller penge.
Det er ting, som kommer let og går let.
Men man, ja, jeg kunne finde på at dræbe for kærlighed.
- Elskede De hende så højt? - Ja.
Josie har de mest utrolige hænder.
Hver finger er en skønhed.
Ja, jeg kan godt huske dem.
Jeg tænkte på, hvad vi skal gøre ved hende.
Det ville da være trist, hvis du gik tomhændet herfra.
Jeg vil selvfølgelig savne hendes muntre gemyt.
Vi er blevet bedsteveninder.
To piger, der sludrer over teen.
Måske skulle du købe et kæledyr.
En kat eller en hund.
Hvis jeg giver hende til dig, hvad giver du mig til gengæld?
Hvordan kan jeg værdisætte noget så dyrebart?
Vil du prøve?
Ja.
Josie?
Thomas og jeg vil gerne have hovedretten nu.
Hvorfor gjorde du det?
Du ved, jeg har prøvet at gennemgå det.
- Jeg forstår det ikke. - Du er ikke sikker her.
- Hvis Malcolm finder dig... - Er det pengene?
Er det det? Nej, jeg ved det.
Det var Malcolm. Ja. Han fik dig til det, ikke?
Du må hellere sige noget, Evelyn. For jeg er helt forvirret.
Jeg vil bare gerne vide hvorfor.
James.
Hvad havde du ventet? En undskyldning? Et hjerte af guld?
Det var mig, James. Jeg gjorde det hele.
Jeg fandt dig, jeg narrede dig herhen og opholdt dig her, -
- mens Malcolm planlagde en fin, lille fælde.
- Hvorfor? - På grund af pengene.
Af frygt.
Fordi jeg havde lyst til det.
Ikke lige det, du håbede på at høre, vel, James?
Sandheden gør ondt, ikke?
James, du er god og ærlig.
Det er jeg ikke.
Men der var da øjeblikke, -
- hvor jeg for alvor ville have dig her.
Ikke af hensyn til Malcolm, -
- eller til pengene, men af hensyn til mig.
På grund af den gode og ærlige måde, du smager på.
Jeg kan også godt lide den måde, du smager på.
Malcolm, hvad har du gjort? James, James! Du har jo såret ham.
Han brød ind i huset, -
- han var vred, han var vanvittig.
Han slog Jeffrey ihjel og kom tilbage for at slå dig ihjel.
En stakkels, lille, forsvarsløs enke.
Men du var forberedt, Evelyn.
Du tog din pistol, -
- og du skød James.
Du skød, indtil han døde.
- General Lee. - Pru.
Velkommen til vores ydmyge hest... Hjem.
- Tak. Og De er? - Scarlett McLean.
Og det her er min far...
Det er min far.
Wilmer McLean til tjeneste.
Jeg er beæret over at gøre Deres behagelige selskab.
Hvorfor er De bevæbnet med mit sværd?
Jeg kan godt lide Deres sværd, sire.
- Tak, far. Tak. - Hvor er general Grant?
General Grant kommer, sire. Jeg ved det.
General Grant.
General Lee.
Vi mødtes under krigen mod Mexico. Kan De huske det?
Jeg er kommet for at overgive Nordstaterne.
Krigen mod Mexico. Kan De huske den?
Ja, ja. Det er en god krig at huske.
Vrøvl. Alle krige er det rene galskab.
Forklædt som politikernes patriotiske forehavender.
De er nemlig for gamle og kujonagtige til selv at deltage.
- Nej, nej. Jeg elsker ikke krig. - Heller ikke jeg.
- Og endnu mindre politikere. - Hej, amen.
Men hvad angår de mænd, som udkæmper dem, -
- de har min fulde respekt og sympati.
Men, general, nu er det nok med den frugtesløse konversation.
Mine betingelser:
Officerer fra forbundshæren kan beholde deres håndvåben -
- og andre almindelige ejendele.
Officerer og menige, der har egne heste, må også beholde dem.
Og officerer og menige vil få tilladelse til at vende hjem -
- uden at blive generet af Konføderationens myndigheder.
- Jeg overgiver mig. - Selvfølgelig gør De det.
Statutterne.
- Her, sire, statutterne. - Tak.
Statutterne.
- Skriv under, general Grant. - Ja, selvfølgelig.
Og må jeg tilføje, at De har været en tapper modstander med ædel karakter.
Jeg troede, Nordstaterne vandt Borgerkrigen?
Ben?
Ben.
Far.
- Ben? Ben? - Far?
Her, lad ham få lidt luft.
Hvor er jeg?
- Hvor er jeg? - I Twin Peaks, Ben.
Jeg havde en meget mærkelig drøm.
Og du var med.
Og du var, og du.
Det var utroligt.
Og der var krig.
Og jeg var general...
General Robert E. Lee.
Og på en eller anden måde, mod alle odds, -
- vandt jeg.
Nu er du hjemme igen, far.
Ja.
- Jeg er hjemme. - Sådan, Ben.
Hvordan har du det? Nogen eftervirkninger? Svimmelhed?
Jeg har det pragtfuldt.
- Jeg har det... - Ja?
- Hvad er det, far? - Hvad laver I i det tøj?
Sådan, Ben.
Hvad? Hvad er så morsomt?
Sådan, Ben.
Gør det langsomt.
Og omhyggeligt.
Alt skal skrives med en fast, sikker hånd.
Nej, nej, nej.
Forfærdeligt.
Visk det ud.
Og så...
Prøv igen.
Koncentrer dig.
Leo, for Guds skyld.
Her.
Lad mig vise dig det.
Sådan her:
Ja. sådan.
Meget bedre.
Jeg er stolt af dig, Leo.
- Windom Earle. - Ja.
Windom.
Smukke ord til smukke piger.
Hvem skal være min dronning?
Dronning?
Nej. Nej.
Nej.
Slik her.
Det bliver lidt bedre med dine aftryk på...
Nej. Jeg kan ikke.
Bare dine fingeraftryk. Jeg ordner resten.
Jeg skal efterligne en hysterisk handling.
Fem skud tæt på hinanden, -
- som om pistolen gik af i hånden på dig.
- Gentagne gange. - Nej.
Nej. Nej. James, James, James.
- I må ikke gøre ham mere skade. - Giv mig pistolen.
Jeg har tilkaldt politiet. De er på vej.
Hun lyver. Giv mig pistolen.
Evelyn, du må ikke lade ham dø.
- Vil du ikke nok lade være? - Evelyn.
Giv mig pistolen, Evelyn.
- Evelyn, giv mig pistolen. - Nej.
Evelyn, Evelyn.
Jeg kan ikke gøre det, Malcolm.
Så skal jeg gøre det.
Nej.
Han var vred.
Han var vanvittig.
Han dræbte Jeffrey og kom tilbage for at dræbe mig.
Men jeg var forberedt.
Jeg tog min pistol og jeg skød ham.
Jeg skød, indtil han døde.
Caroline.
Det er til Miss Audrey Horne, tak.
Ugler?
Hun var bjergtagende, ikke?
I sandhed en smuk kvinde, Caroline.
Er det ikke sjovt?
Efter al denne tid, -
- efter alt det, der skete i Pittsburgh, -
- elsker jeg hende stadig.
Og det ved jeg, du også gør.
Og hør nu godt efter, Dale.
Det er dit træk.