СУБОТА, 12 ЛИСТОПАДА 1955 РОКУ 22:03
Доку.
-Доку. -Що?
Заспокойтесь, Доку. Це я, Марті.
Не може бути.
Я ж відправив тебе назад у майбутнє.
Я знаю. Ви дійсно відправили мене назад у майбутнє, але я повернувся.
Повернувся з майбутнього.
Сили небесні.
НАЗАД У МАЙБУТНЄ III
Гей, дітки, котра година?
Час Хауді Дуді.
Сили небесні.
Вже час Хауді Дуді
Боб Сміт і Хауді Ду
Питають у вас, як справи
Час Хауді Дуді?
Дата: неділя, 13 листопада 1955 року, 07:01 ранку.
Вочевидь, експериментальна подорож у часі минулої ночі завершилася вдало.
Блискавка влучила у годинникову вежу рівно о 22:04.
У машину часу надійшов необхідний заряд у 1,21 гігават,
і вона зникла у яскравому спалаху світла,
залишивши по собі два вогняних сліди.
Тому я припускаю, що Марті та машина часу
перемістилися у часі у 1985 рік.
Я не можу пригадати, що відбулося потім.
Власне, я навіть не пам'ятаю, як потрапив додому.
Напевно, гігаватний розряд разом із
полем часового зміщення, який утворила машина часу,
спричинили збій моїх мозкових хвиль,
внаслідок чого виникла миттєва амнезія.
Справді, тепер я пригадую,
що одразу після того, як машина часу вирушила в майбутнє,
мені примарився Марті, який сказав, що він повернувся з майбутнього.
-Привіт. -Безсумнівно,
-це залишковий образ... -Доку.
Доку, заспокойтесь. Не нервуйте. Це ж я, Марті.
Ні, цього не може бути.
-Я відправив тебе у майбутнє. -Саме так.
Проте я знову повернувся. З майбутнього.
Не пам'ятаєте минулої ночі? Ви знепритомніли. Я привіз вас.
Цього не може бути. Ти не можеш бути тут.
Те, що ти тут, нелогічно.
Я відмовляюся вірити, що ти тут.
Доку, але я тут, і це логічно. Слухайте, я знову повернувся у 1955 з вами,
з вами з 1985, щоб забрати у Біффа альманах.
А коли я повернув альманах, ви, той, що з 1985 року,
були у ДеЛореані. У нього влучила
блискавка, і ви опинилися аж у 1885 році.
У 1885?
Це надзвичайно цікава історія, хлопчику з майбутнього,
але одна дрібничка мені невтямки.
Якщо майбутній я зараз у минулому,
яким чином ти про це дізнався?
Ви надіслали мені листа.
«Любий Марті, якщо я правильно розрахував,
ти отримаєш цей лист після того, як побачиш, що у ДеЛореан
влучила блискавка.
Спершу, запевняю тебе, що я живий і здоровий.
Я чудово прожив останні вісім місяців у 1885 році.
Удар блискавки у ДеЛореан спричинив електричне перевантаження
та збій часових контурів.
Індукційний прискорювач активувався, і я відправився у 1885 рік.
Через перевантаження сталося часове замикання, що знищило польотні блоки.
На жаль, машина більше ніколи не літатиме».
Вона дійсно літала?
На початку 21-го століття ми її модернізували для польотів.
Неймовірно.
«Я влаштувався ковалем для прикриття
і намагався полагодити поламані часові контури.
На жаль, це виявилось неможливим, адже необхідні запасні частини
винайдуть не раніше 1947 року.
Однак, я вже досить вправно підковую коней і лагоджу підводи».
1885.
Дивовижно. Зрештою я став ковалем на Дикому Заході.
Круто, правда?
«Я заховав ДеЛореан у покинутій копальні Дельгадо,
що межує зі старим цвинтарем Бут Хілл, як показано на доданій мапі.
Сподіваюсь, він знаходитиметься там, допоки ти не виявиш його
у 1955.
Всередині ти знайдеш інструкції по ремонту.
Мій двійник з 1955 року...» Це я.
«...має без проблем полагодити її,
щоб ти зміг повернутися назад у майбутнє.
Щойно ти повернешся до 1985, знищ машину часу».
Знищити її?
Еге. Це довга історія, Доку.
«У жодному випадку не намагайся повернутися сюди по мене.
Я абсолютно задоволений життям на свіжому повітрі та широких просторах.
Боюся, що непотрібна подорож у часі
ризикує ще більше порушити просторово-часовий континуум.
Будь ласка, подбай замість мене про Ейнштейна».
-Ейнштейн? -Це ваш пес, Доку.
Ви назвали вашого собаку Ейнштейном у 1985 році.
«Я знаю, йому буде добре у тебе.
Вигулюй його двічі на день і пам'ятай, що він любить собачі консерви.
Це мої побажання. Прошу, поважай та дотримуйся їх.
Отже, Марті, я прощаюся з тобою і бажаю тобі щасливої дороги.
Ти був хорошим, добрим та вірним другом,
ти насправді змінив моє життя.
Я завжди буду цінувати нашу дружбу, ти викликаєш у мене найприємніші спогади,
теплі почуття та посідаєш особливе місце у моєму серці.
Твій друг на всі часи, Док Емметт Л. Браун.
1 вересня 1885 року».
Навіть не уявляв, що можу писати
-такі проникливі листи. -Так. Лист чудовий.
Все гаразд, Копернику. Все буде добре.
Пробачте, Доку. Це я винний у тому, що ви там застрягли.
Мені не треба було реагувати на Біффа.
Є набагато гірші місця, ніж Дикий Захід.
Я міг потрапити в Темні віки.
Там мене спалили б на вогнищі, як єретика.
Погляньмо на мапу.
Отже, відповідно до цього,
машина часу зачинена у бічному тунелі.
Можливо, доведеться підривати.
Гадаю, таким вибухом ви розбудили мертвих.
Тримай камеру. Я хочу все задокументувати.
Це нагадує мені часи, коли я намагався дістатися до центру Землі.
Я читав мого улюбленого письменника, Жуля Верна.
Кілька тижнів я готувався до експедиції. Проте так далеко не зайшов.
Звісно, тоді мені було лише 12 років.
Знаєш, саме твори Жуля Верна
надзвичайно вплинули на моє життя.
Мені було 11, коли я вперше прочитав «Двадцять тисяч льє під водою».
Саме тоді я усвідомив, що маю присвятити своє життя науці.
Доку, дивіться. Погляньте сюди.
Мої ініціали.
Як у «Подорожі до центру Землі».
Це означає, що машина часу знаходиться за цією стіною.
Е. Л. Б.
Вона була захована тут 70 років, два місяці і 13 днів.
Приголомшливо.
«Як бачите, удар блискавки спричинив замикання
мікрочипа часового контуру.
Додана схе...»
Схематична.
«Схематична діаграма допоможе вам зробити елемент заміщення
з деталей 1955 року
і полагодити таким чином машину часу».
Неймовірно, як через таку дрібницю може виникнути велика проблема.
Не дивно, що контур зламався. Тут написано «Зроблено в Японії».
Що ви таке кажете, Доку? Усе найкраще виготовляється в Японії.
Неймовірно.
У дитинстві я мріяв стати ковбоєм.
А тепер, коли я знаю, що проведу своє майбутнє у минулому,
це здається мені чудовим способом прожити роки на пенсії.
Мені щойно спало на думку, Марті, якщо я опинився у 1885,
може, я є в підручнику історії.
Цікаво.
Може, сходити до бібліотеки та пошукати себе
у старих газетних архівах?
Я не знаю, Доку. Ви самі завжди казали,
що не варто знати забагато про власну долю.
Ти правий, Марті. Я вже й так забагато знаю.
Мені не варто намагатись дізнатися ще більше про своє майбутнє.
Копернику.
Ходи, песику.
Я приведу його. Копернику.
Копернику, ходи. Поїхали додому, песику.
У чому справа?
У чому справа, Копернику? Ходімо.
Ну ж бо, поїхали додому.
ТУТ ПОХОВАНИЙ ЕММЕТТ БРАУН ПОМЕР 7 ВЕРЕСНЯ 1885 РОКУ
Доку! Ходіть сюди, мерщій!
Що сталося, Марті? Ти виглядаєш, наче побачив привида.
Ви не далекі від істини.
Сили небесні.
Погляньте: «Помер 7 вересня 1885 року».
Через тиждень після написання листа.
«Встановлено на вічну пам'ять його коханою Кларою».
-Хто, на біса, така Клара? -Марті, будь ласка, не стій там.
Ой, вибачте. Сфоткаю ще раз.
«Застрелений у спину Бьюфордом Танненом через суперечку за 80 доларів».
По-твоєму, як називається таке майбутнє?
«Бьюфорд Таннен був сумнозвісним бандитом,
через лиху вдачу та звичку бризкати слиною він отримав прізвисько Скажений Пес.
Він швидко хапався за пістолет і вихвалявся, що вбив 12 людей,
не враховуючи індіанців та китайців».
Там написано про мене?
-Я один із 12? -Хвилинку.
«Проте це неможливо підтвердити,
адже точні записи не вели відтоді,
як Таннен застрелив редактора газети, що надрукував про нього
викривальну статтю у 1884». Ось чому ми нічого не можемо знайти.
Поглянь.
Вільям Макфлай з родиною. Твої родичі?
Мого прадіда звали Вільям.
Це він. Симпатичний чоловік.
ІСТОРІЯ ХІЛЛ-ВЕЛЛІ 1850-1930
Макфлаї, але жодних Браунів.
Напевно, це помилка. Може, то не ваша могила.
Там міг бути інший Емметт Браун у 1885 році.
-Ні. -Не знаю.
У вас тут жили родичі?
Брауни приїхали у Хілл-Веллі лише у 1908.
Тоді вони були фон Брауни.
Батько змінив прізвище за часів Першої світової війни.
Погляньте, Доку.
Сили небесні, це ж я.
Отже, все це правда.
НОВИЙ ГОДИННИК 5 ВЕРЕСНЯ 1885
Це ж я потрапив туди і отримав кулю в спину.
Цьому не бувати, Доку.
Коли ви полагодите часовий контур і встановите нові шини на ДеЛореан,
я вирушу у 1885 рік та поверну вас додому.
Одяг підійшов?
Так, усе, окрім чобіт, Доку. Вони трохи тісні.
Я не знаю. Ви впевнені, що ці речі справдешні?
Звісно. Ти ніколи не дивився вестернів?
Дивився.
БРЕЙВЗ
Клінт Іствуд так ніколи не одягався.
Який Клінт?
Точно. Ви ще про нього не чули.
Марті, ти повинен надягти чоботи.
Не можна носити таке футуристичне взуття у 1885 році.
Не варто так ходити навіть тут, у 1955.
Гаразд. Я надягну їх, коли там опинюся.
-Обіцяю. -Добре.
Гадаю, ми готові. Я залив у бак бензин.
Запакував твій одяг з майбутнього.
Про всяк випадок вставив нові батарейки у рації.
Як щодо того літального пристрою?
-Ховерборд. -Добре.
Доку, звідси доведеться довгенько
-плентатися назад до Хілл-Веллі. -Зате це найбезпечніший план.
Зрештою, ми не можемо ризикувати, посилаючи тебе у населену зону
чи у місцевість з невідомою географією.
Ти ж не хочеш врізатись у дерево, яке росло колись у минулому.
Усе це цілковито відкритий простір,
тож у тебе буде чимало місця, щоб загальмувати після прибуття.
Пам'ятай: там, куди ти вирушаєш, немає доріг.
Отам є невеличка печера, це ідеальне місце,
щоб сховати машину часу.
Нові лампи регулювання часового контуру розігрілися.
Часовий контур ввімкнено.
Я написав листа першого вересня. Відправимо тебе
у друге вересня. Це середа. Друге вересня 1885 року, 8:00 ранку.
ВЕРЕСЕНЬ ДЕНЬ 02 РІК 1885
Мене застрелили у понеділок, сьомого. Маєш 5 днів, щоб знайти мене.
Відповідно до мого листа, я коваль, тож у мене десь має бути кузня.
Тобі потрібно просто поїхати в машині часу прямо на цей екран,
прискорившись до 88 миль на годину.
Хвилинку, Доку, якщо я поїду прямо на цей екран,
я вріжуся у тих індіанців.
Марті, у тебе не чотиривимірне мислення.
Ти миттєво перемістишся у 1885 рік, і тих індіанців там не буде.
-Дійсно. -Що ж...
Нехай щастить, заради нас обох.
Побачимось у майбутньому.
-Тобто, у минулому. -Саме так.
У добру путь, Марті!
ЩАСЛИВОЇ ДОРОГИ ДОДОМУ! ВИХІД
Готовий, Марті?
-Готовий. -Увага.
Хай-хо, Сильвер.
Щасливої дороги!
02 ВЕР 1885
Індіанці!
Печера.
В атаку!
Лайно! Кавалерія.
Дідько, я пробив бензопровід.
Меггі, принеси води. У нас тут поранений.
Мамо?
-Мамо, це ти? -Заспокойся.
Ви проспали майже шість годин.
Мені наснилось таке жахіття.
Снилось, що я...
Ніби я у вестерні.
Мене переслідували якісь індіанці...
...та ще й ведмідь.
Зараз ви у безпеці на фермі Макфлаїв.
На фермі Макфлаїв?
То ти моя... Ти моя... Моя...
Хто ти така?
-Мене звати Меггі Макфлай. -Макфлай.
Меггі?
Я місіс Макфлай, затямте, що я місіс.
-А як вас звати, сер? -Ну, я...
Іствуд.
Клінт Іствуд.
Ви вдарилися головою, містере Іствуд.
Нічого серйозного, на щастя для вас, Шеймус вчасно вас знайшов.
Шеймус?
Мій чоловік.
Перепрошую, містере Іствуд, але я маю підійти до Вільяма.
Вільям.
Усе гаразд, Вілле. Усе добре.
-Це Вільям? -Так.
Вільям Шон Макфлай, перший з нашої родини, хто народився в Америці.
Усе гаразд, Вілле.
А це наш гість, містер Клінт Іствуд.
Ви йому сподобались, містере Іствуд.
Меггі.
Я приніс вечерю.
Я не з тих, хто пхає носа в особисті справи інших,
але як саме ви опинилися в такій далечіні
без коня, чобіт
-і капелюха? -Ну...
моя ма... коняка сконала, чоботи з'їв ведмідь,
а капелюха я, певно, забув.
Як можна забути капелюха?
-Хочете водички? -Так.
Я зроблю от що, містере Іствуд.
Я допоможу знайти вашого друга-коваля.
Ви можете переночувати у хліву,
а завтра я підвезу вас аж до залізниці.
По колії ви дійдете прямісінько до міста.
Я навіть дам вам капелюха.
Чудово, дякую.
Це мій Вільям.
Так.
Гадаю, вам буде затишно у хліву.
Ніколи не чув жодних нарікань щодо нього від свиней.
Шеймусе.
-Можна тебе на кілька слів? -Так.
Потримаєте його хвилинку?
Ти впевнений, що не накликаєш прокляття на цей дім,
отак запрошуючи його?
Він такий дивакуватий молодик.
Так. Проте у мене є передчуття щодо нього, Меггі.
Подбати про нього – правильний вчинок.
-Це важливо. -Гей, друже.
Поглянь, як малюк до нього тягнеться.
Малий Вілл ніколи не йде до чужинців.
Складається враження,
-що він пов'язаний з нами. -Гей, Вілле.
То ти мій прадід.
Перший Макфлай, що народився в Америці.
І ти напісяв на мене.
ХІЛЛ-ВЕЛЛІ
ЧЕСНИЙ ДЖО СТЕТЛЕР ПРОДАЖ, КУПІВЛЯ, ОБМІН ГАРНИХ КОНЕЙ
ЛАЗНЯ ПЕРУКАР
-Дай нам мила. -Тримай.
М'ЯСНА ЛАВКА
ФЕСТИВАЛЬ ХІЛЛ-ВЕЛЛІ
ТАНЦІ ЇЖА ІГРИ
СУБОТА, 5 ВЕРЕСНЯ ПОЧАТОК БУДІВНИЦТВА ГОДИННИКОВОЇ ВЕЖІ
СТОЛЯР-МЕБЛЯР
РИТУАЛЬНІ ПОСЛУГИ
А-ДЖОНС ВИВІЗ ПЕРЕГНОЮ
ОФІС МАРШАЛА
ПОЇХАВ У ХЕЙСВІЛЛЬ НА ПОВІШАННЯ СМЕРДЮЧОГО ЛОМАКСА
ВЕЛЛС ФАРГО І КО
Погляньте, що вітром навіяло у двері.
А я й не знав, що у місто приїхав цирк.
Певно, зняв цю сорочку з мертвого китайця.
Що замовиш, незнайомцю?
Я буду...
-...воду з льодом. -Воду з льодом?
Якщо хочеш води,
встроми свою макітру в ночви для коней на вулиці.
А тут...
...наливають віскі.
-Перепрошую. -За що?
Я намагаюсь знайти коваля.
Гей, Макфлаю.
Я ж казав тобі, щоб ноги твоєї тут не було...
Ти не Шеймус Макфлай.
Правда, ти на нього схожий, особливо у цьому псячому капелюсі.
Ти родич того сінокоса?
-Як тебе звати, хлопе? -Март...
Іствуд.
Клінт Іствуд.
Що це за дурнувате ім'я?
-Я називатиму його курдупель. -Ти ба, хлопці,
погляньте-но на його біленькі зубки.
Не бачив, щоб зуби були такими рівними, окрім вставних.
Подивіться на ці мокасини. З якої вони шкіри?
Що значить цей напис? «Найк»? Що воно таке?
Якесь індіанське белькотіння?
Бармене, я шукаю того нікчемного коваля-шахрая. Ти його бачив?
Ні, містере Таннен. Не бачив.
Таннен.
Ти Скажений Пес Таннен.
Скажений Пес?
Ненавиджу це прізвисько.
Ненавиджу, чуєш?
Ніхто не сміє мене так називати.
Тим паче якийсь виряджений плюгавий вишкребок.
Танцюй!
Ну ж бо.
Давай, коротуне. Ти можеш краще танцювати.
Лайно.
-Тікай звідси, ховраше. -Ловіть його.
Нам спорудили новий будинок суду.
Саме час когось повісити.
Дивіться, як він висить.
Давненько нікого не вішав.
З цієї рушниці можна влучити в блоху на собаці з 500 ярдів, Таннене,
і вона націлена прямо в твою голову.
-Ти винен мені грошей, ковалю. -Чому ти так вирішив?
У мого коня відпала підкова. Оскільки саме ти його підкував,
я вважаю, що ти відповідальний за це.
Враховуючи, що ти не заплатив мені за роботу, як на мене, ми квити.
Аж ніяк. Я був на своєму коні,
коли відпала підкова, і він мене скинув.
Через це я розбив пляшку чудового віскі з Кентуккі.
Отже, я все підрахував, ковалю,
ти винний мені п'ять доларів за віскі та 75 доларів за коня.
-Разом 80 доларів. -Якщо у коня відпала підкова,
-приведи його, і я його знову підкую. -Я вже пристрелив того коня.
-Це твоя проблема, Таннене. -Навпаки.
Це твоя проблема.
Тож відтепер
частіше озирайся, коли тинятимешся.
Бо одного дня ти отримаєш кулю в спину.
-Доку. -Марті...
Я ж дав чіткі інструкції не повертатись сюди,
-а вирушити одразу в 1985 рік. -Знаю, Доку, та я мусив приїхати.
Проте, я радий тебе бачити, Марті.
Марті, тобі доведеться перевдягнутися.
Швендятимеш містом у такому вбранні, тебе неодмінно підстрелять.
-Або повісять. -Який телепень так тебе одягнув?
Ви.
ТУТ ПОХОВАНИЙ ЕММЕТТ БРАУН
«Застрелений у спину Бьюфордом Танненом
через суперечку за 80 доларів. Сьоме вересня»?
Це наступного понеділка.
Краще б я йому заплатив.
А хто така кохана Клара? Я не знаю нікого на ймення Клара.
Я не знаю, Доку.
Я вирішив, що це ваша подруга.
Марті, моя участь у подібних стосунках
у 1885 році може спричинити порушення просторово-часового континууму.
Я вчений, і ніколи не піду на такий ризик.
Тим паче після всього, що ми пережили.
Емметте.
-Привіт, Емметте. -Губерте.
-Це мер. -Перепрошую, Емметте.
Пам'ятаєш, минулого тижня на міських зборах ти погодився
зустріти нову шкільну вчительку, коли вона приїде на вокзал?
-Звісно, пам'ятаю. -Нам щойно повідомили,
що вона приїде завтра.
Ось більш детальна інформація.
-Дякую тобі за допомогу. -Звертайтеся, Губерте.
Її звати міс Клейтон. Клара Клейтон.
Що ж, Доку...
Тепер ми знаємо, хто така Клара.
Марті, це неможливо.
Сама думка, що я закохаюся з першого погляду, – це романтична нісенітниця.
Ця концепція не має наукового пояснення.
Годі, Доку. Це не наука.
Зустрічаєте дівчину і закохуєтесь. Це наче блискавка.
Марті, прошу, не кажи так.
Так було у мене з Дженніфер.
Ми не могли відвести очей один від одного.
Прокляття, Дженніфер. Сподіваюсь, з нею все гаразд.
Не віриться, що ми отак залишили її на порозі.
Не хвилюйся. З нею все буде добре.
Коли ти спалив альманах у 1955, відновилася нормальна часова лінія.
Це означає, що коли ми повернемось у 1985,
ти просто підеш до неї додому та розбудиш її.
Марті, поверни отой клапан.
До упору праворуч. Так, повністю виверни його.
Добре. Почнімо.
Чаю з льодом?
Ні, дякую.
Це холодильник.
Здається, міс Клейтон доведеться шукати інший засіб пересування.
Як не зустрінуся з нею, зникне можливість
романтичного захоплення, правда?
-Ви тут розумник, Доку. -Добре.
Ми знайдемо ДеЛореан та повернемось назад у майбутнє.
Слухайте, під час приземлення я пробив бензобак,
доведеться його залатати і запастися бензином.
Тобто, у нас немає бензину?
та це ж дрібниці. У нас є «М-р Термоядер».
«М-р Термоядер» живить часовий контур та індукційний прискорювач,
але двигун внутрішнього згоряння працює на звичайному бензині. Як завжди.
Тут не побудують заправку
аж до наступного століття.
Без бензину
ми не зможемо розігнати ДеЛореан до 88 миль на годину.
То що нам робити?
-Двадцять чотири. -Марна справа, Марті.
Навіть найшвидший кінь на світі
не розженеться більш, ніж 35-40 миль на годину.
Бармен сказав, це найміцніше пійло, що вони мають.
Спробуй, Марті.
Піддай газу.
Дідько!
Розірвало впускний колектор.
Дійсно міцне пійло.
На ремонт піде місяць.
Місяць?
-Доку, вас застрелять у понеділок. -Я знаю.
От якби...
Чекай. Я придумав.
Можна просто скотити її з крутого пагорба.
Ми не знайдемо достатньо гладку поверхню. Хіба що...
Звісно, лід.
Ми дочекаємося зими,
-коли замерзне озеро. -Зими? Доку, що ви мелете?
-Понеділок настане через три дні. -Гаразд.
Дай мені все логічно обміркувати.
Ми знаємо, що вона сама не поїде. Її не можна тягти.
Але ми можемо придумати,
як підштовхнути її до 88 миль на годину.
Ось воно.
Наскільки швидко їде потяг?
Я особисто розганяв його до 55.
Я чув, що безстрашний Френк Фарго розганявся на такому
потягу майже до 70 за станцією Верде.
Як вважаєте, чи можливо прискоритися до 90?
До дев'яноста? Синку, на біса так поспішати?
Просто ми з ним побилися об заклад.
Теоретично таке можливо?
Певно, так, якщо мати пряму ділянку колії,
досить рівну,
не везти за собою вагони,
а ще розпалити достатньо гарячий вогонь. Я маю на увазі, гарячіший,
ніж трикляте пекельне полум'я.
Тоді його можна розігнати до такої швидкості.
Скажіть, коли тут проїздитиме наступний потяг?
У понеділок о восьмій ранку.
Ось.
Ця бокова лінія простягається на 3 милі до ущелини Клейтон.
Це довгий відрізок залізниці, який існуватиме у 1985 році.
Саме тут ми підштовхнемо ДеЛореан локомотивом.
Цікаво. На цій мапі ущелина Клейтон називається ущелиною Шонаш.
Напевно, це давня індіанська назва. Ідеально.
Гарна довга ділянка, яка проходить по мосту над ущелиною,
поблизу житлової забудови Хіллдейл.
Так, Доку, але згідно з цією картою
там немає моста.
Що ж, Доку...
...можемо забути про цю ідею.
Ми не можемо чекати півтора року, поки міст добудують.
Марті, це ідеально.
Просто у тебе не чотиривимірне мислення.
Так. У мене з цим великі проблеми.
Хіба ти не розумієш? Міст існуватиме у 1985 році.
МІСТ НАД УЩЕЛИНОЮ ШОНАШ
Надійний та досі в експлуатації.
Отже, якщо ми розженемо ДеЛореан до 88 миль на годину
до того, як опинимося на краю прірви,
ми миттєво з'явимося у нашому часі, коли будівництво моста завершене.
Під нами будуть рейки, і ми спокійнісінько переправимось через урвище.
-Як щодо локомотива? -Буде видовищна катастрофа.
На жаль, її ніхто не побачить.
-Допоможіть мені! -Сили небесні.
КІНЕЦЬ КОЛІЇ
Швидше!
Стрибайте!
Дякую, сер. Ви врятували моє...
...життя.
Емметт Браун до ваших послуг, міс...
Клейтон.
Клара Клейтон.
Клара.
Яке гарне ім'я.
Дозволите занести валізи?
О, ні, це зайве. Я сама про них подбаю.
Ви вже й так забагато для мене зробили.
Але мені не важко.
Доку, вона ж сказала, що сама впорається, а нам час до роботи.
Мем, бажаю успіхів у вчителюванні і все таке.
Кларо, я розберуся з містером Стетлером
стосовно поламаної брички. Не хвилюйтеся.
Я відчуваю відповідальність за те, що сталося.
Це було б дуже чемно з вашого боку, містере Браун. Емметте.
Я майже рада, що змія налякала коней.
Інакше ми б ніколи не зустрілися.
Напевно, так судилося.
Спасибі вам за все.
Немає за що.
Я побачу вас знову?
Звісно. Ви мене бачитиме. У мене є майстерня в місті.
Я місцевий вчений... Коваль.
Яку науку ви вивчаєте?
Астрономію? Хімію?
Взагалі-то, я вивчаю всі науки.
Гей, Доку,
-нам час вирушати. -Ой, так. Перепрошую, Кларо.
Нам час вирушати.
Бувайте.
Чому ви сказали, що побачитеся з нею?
Ну, можливо, ненароком побачу її.
Годі, Доку. Ви бачили, як вона на вас дивилася?
Вона дуже перелякалася, правда?
Зрештою, міс Клейтон ледь не опинилася на дні ущелини Клейтон.
-Ущелина Клейтон. -От лайно. Доку...
Ущелину Клейтон назвали на честь вчительки.
-Кажуть, вона впала туди 100 років тому. -Сто років тому.
-Це ж цього року. -Кожен учень в школі знає цю байку,
бо у кожного є вчитель, якого не завадить кинути в ущелину.
Сили небесні.
Виходить, вона мала впасти у тій бричці.
Можливо, я серйозно змінив історію.
Слухайте, Доку,
що найгірше може статися? На честь неї не назвуть ущелину?
Давайте готувати ДеЛореан і забиратися звідси.
Я шкодую, що винайшов ту пекельну машину часу.
Вона приносить одні нещастя.
НЕДІЛЯ, 5 ВЕРЕСНЯ
Доку, це Марті. Ви мене чуєте? Прийом.
-Прийом, Марті. -Круто. Ці штуки досі працюють.
Гаразд, Марті.
Давай ще раз повторимо весь план на макеті.
Вибач за недосконалість цієї моделі,
-просто я... -Я знаю. Не в масштабі.
-Все гаразд. -Добре.
Завтра вночі, в неділю...
ГІЛКА КАРСОНА ПОЧАТОК ТУТ
Ми поставимо ДеЛореан отут на рейки, на боковій колії
поблизу старої копальні з видобутку срібла.
Перевід розташований там, де гілка відходить від основної лінії
за три милі до ущелини Клейтон... Шонаш.
Потяг від'їжджає від станції в понеділок зранку.
Ми зупинимо його тут, від'єднаємо вагони від паровоза,
переведемо стрілку, а потім викрадемо...
Позичимо локомотив, щоб підштовхнути машину часу.
Згідно з моїми розрахунками, ми розженемося до 88 миль на годину
якраз перед краєм ущелини,
у цей момент ми миттєво перенесемося
назад у 1985 і безпечно доїдемо по добудованому мосту.
Що це значить: «Точка неповернення»?
Це наша безвідмовна точка.
До неї у нас ще буде час
зупинити локомотив, перш ніж він впаде в ущелину.
Та щойно ми проїдемо млин - пан або пропав.
Тримай, Марті. Під'єднуй до плюсового контакту.
-Гаразд. Марті, ти готовий? -Так. Уперед.
Потяг відходить від станції.
Під'їздить до стрілки переводу.
Зупинка біля переводу.
Переводимо стрілки.
Під'їздить до ДеЛореан.
Підштовхує ДеЛореан до 88 миль на годину.
Простіше не буває.
Агов?
Емметте?
Це Клара.
Хутчіш, накрий ДеЛореан.
-Привіт. -Вітаю.
Яка приємна несподіванка.
Сподіваюсь, що я вам не заважаю.
О, ні, ми просто робимо макет залізниці.
Емметте, коли речі випали з брички, зламався мій телескоп.
Ви цікавитеся наукою,
можливо, вам вдасться полагодити його для мене.
-Звісно, я заплачу. -О, ні.
Я не візьму з вас грошей.
Дайте подивитись.
Здається, змістилася лінза, бо...
Якщо повернути його так, зображення стає нечітким.
А якщо повернути...
...в інший бік...
Усе стає...
...ясним.
Я негайно полагоджу і віддам вам його ввечері.
Сьогодні міський фестиваль.
Я не хочу змушувати вас лагодити мій телескоп
під час такої важливої події.
Ви ж плануєте його відвідати, чи не так?
-Взагалі-то, мем, не думаю... -Так. Звісно, фестиваль.
У такому випадку,
побачимося ввечері на фестивалі, Емметте.
-Містере Іствуд. -Мем.
Дякую, що погодились полагодити мій телескоп.
Немає за що.
Хороший телескоп.
Леді та джентльмени,
мені, меру Хілл-Веллі,
надзвичайно приємно присвятити цей годинник
мешканцям округа Хілл.
Нехай він працює в усі часи.
Скажіть, коли, джентльмени.
Три...
Два, один, давай!
Розпочинаємо святкування!
Знаєш, Марті, певним чином справедливо, що ми стали свідками цієї події.
Шкода, що я не взяв камеру.
Готові, джентльмени?
Єдина проблема, що ми ніколи не зможемо показати фото нікому.
Усміхніться, Доку.
Чудова музика.
Так, є ритм і під неї можна танцювати.
Підходьте, джентльмени, та перевірте мужність
з новинками
від компанії з виробництва вогнепальної зброї полковника Семюела Кольта
з Гартфорда, штат Коннектикут.
Наприклад, погляньте на цю модель.
Новий та покращений «Кольт Миротворець»
можна сьогодні придбати по найнижчій ціні всього за 12 доларів.
-Доброго вечора. -Вітаю.
Ви чарівно виглядаєте.
Дякую.
Ви не проти...
-Ви бажаєте... -Із задоволенням.
Юначе, як щодо тебе? Хочеш спробувати?
Ні, дякую. Гей, Доку, це...
Синку.
-Хлопчику. -Док уміє танцювати?
Синку.
Гей, синку,
я ж сказав тобі, навіть немовля впорається з цією зброєю.
Звісно, ти не побоїшся спробувати те, що може зробити дитина.
-Гей, нічого я не боюся. -Тоді доведи.
Підійди сюди, як чоловік.
Треба просто натиснути на курок
та стріляти чергою. Ні.
Ось так, цілься туди і розслабся. Отак це робиться.
ПАТЕНТОВАНА ВОГНЕПАЛЬНА ЗБРОЯ
Можна я спробую ще раз?
Так, давай.
Мене цікавить лише одне. Де ти навчився так стріляти?
На автоматах.
Бьюфорде, ти впевнений, що той коваль буде на вечірці?
Звісно, він тут. Сьогодні всі тут.
Джентльмени, віддайте вогнепальну зброю,
якщо бажаєте долучитись до святкувань.
-Хто нас змусить, салаго? Ти? -Я.
ЗДАЙТЕ ВСЮ ВОГНЕПАЛЬНУ ЗБРОЮ
Маршале Стрікленд. Не знав, що ти повернувся в місто.
Якщо не можеш прочитати напис, Таннене, гадаю, це до тебе дійде.
Ти крутий мужик, коли націлюєш дробовик людині в спину.
Так само, як ти, я використовую кожну можливість.
То віддаси свій брухт?
Я просто пожартував.
Звісно, я віддам зброю.
-Ми всі віддамо, правда, хлопці? -Так.
Таннене.
Ножа теж.
Усміхнися, маршале. Зрештою, це ж вечірка.
Я усміхнуся лише тоді,
коли ти висітимеш на мотузці.
Веселіться.
Бачиш, сину, так треба з ними поводитись. Не давай їм спуску
і завжди підтримуй дисципліну. Запам'ятай це слово.
-Дисципліна. -Добре, тату.
З боку в бік партнера крути по колу
Правила ці нам давно знайомі
-Дуже дякую. -Прошу.
Містере Іствуд, радий вас бачити.
Бачу, ви придбали пристойний одяг
і гарного капелюха.
Так, декому не сподобалось,
як я виглядав.
Вам пасують обнови, містере Іствуд.
-Дуже личить. -Дякую.
ПИРОГИ ФРІСБІ
Фрісбі. Фантастика.
Що це значить?
-Тарілка була прямо перед ним. -Так.
Ви з партнером покрутіться
До краю сцени поверніться
Аж до краю поверніться
Поклоніться партнеру, це кінець
-Гей, це моє. -Більше ні.
Дай сюди.
Он він, Бьюфорде.
-Де? -Там.
Танцює з тією лялечкою.
Що робитимеш, босе?
Гадаю, якщо притиснути дуло
впритул до спини, ніхто не почує пострілу.
Стережися, Бьюфорде. У тебе є лише одна куля.
Мені більше не треба.
-Я ж попереджав: обертайся, ковалику. -Таннене, ще зарано.
Це «Деррінджер», ковалику. Малий, проте ефективний.
Коли я востаннє з нього стріляв, хлопець помирав два дні.
Помер від внутрішньої кровотечі. Це було дуже боляче.
Значить, ти здохнеш приблизно в понеділок ввечері.
Вибачте. Не знаю, ким ви себе вважаєте, але ми тут танцюємо.
Погляньте, що тут у нас.
Не представиш мене леді? Я хочу потанцювати.
Я не дам тобі такого задоволення. Тобі доведеться пристрелити мене.
-Гаразд. -Ні, Емметте. Я потанцюю з ним.
-Я потанцюю з ним. -Пригляньте за ковалем,
поки я познайомлюсь з жіночкою.
Так!
Я кепсько танцюю з партнером, який тримає пістолет.
Нічого, навчишся.
Ковалику, може, вона відпрацює ті 80 доларів?
Таннене, відчепися від неї!
Б'юся об заклад, ти вмієш дещо таке, що варте 80 доларів.
Здається, ви мене недооцінюєте, містере.
Невже?
Припини!
-Щоб ти здох, Таннене! -Ні.
Сам здохни.
Я відправлю тебе в пекло.
-Ти. -Розслабся, придурку.
Стули пельку, коротун.
Вистачить мужності захистити їх чимось кращим, ніж тарілка з-під пирога?
Слухай, відчепися від моїх друзів.
Що таке, хлопе? Сполохався?
Я так і думав.
Боягуз.
Ніхто не називатиме мене боягузом.
Тоді покінчимо з цим негайно.
Не зараз, Бьюфорде. Наша зброя у маршала.
Тоді покінчимо з цим завтра.
Завтра ми грабуємо фургон із Пайн-Сіті.
А в понеділок? Щось заплановано на понеділок?
Ні, можеш вбити його в понеділок.
Я повернуся в понеділок.
Тоді розберемося.
Прямо там, на вулиці.
Перед салуном «Палац».
Добре. Коли?
-Рівно опівдні? -Опівдні?
Вбивства у мене до сніданку. О сьомій ранку.
О восьмій.
У мене вбивства після сніданку.
Марті.
Годі. Припиніть. У чому справа?
Каламутиш воду, Таннене?
Ні, маршале.
У нас тут невеличка особиста суперечка із Іствудом.
Нічого протизаконного.
Тільки не сьогодні. Припиніть.
За будь-яку бійку загримите за грати на 15 діб.
Гаразд, народ. Це ж вечірка.
Давайте веселитися.
У понеділок о восьмій, коротуне.
Якщо не прийдеш,
я тебе вистежу і застрелю, як качура.
Як пса, Бьюфорде. Застрелиш його, як пса.
Ходімо, хлопці!
Нехай ці миршаві веселяться!
Марті, навіщо ти сказав, що зустрінешся з Танненом?
Доку, не хвилюйтеся щодо цього.
У понеділок о восьмій ранку нас тут не буде, так?
Теоретично так, а раптом потяг затримається?
-Затримається? -Обговоримо пізніше.
Що ви мали на увазі?
Спасибі за вашу відвагу,
-містере Іствуд. -Дрібниці.
Якби ви не втрутились, Емметта могли застрелити.
-Марті... Клінте, я проведу Клару додому. -Добре.
-Добраніч, Доку. Добраніч, Кларо. -Ви його таки втихомирили.
Я радий, що хтось нарешті не побоявся протистояти тому сучому сину.
Я запишу вас у свою книгу, м-ре Іствуд. Дозвольте вас пригостити.
-Я не хочу пити. -Юначе.
-Не треба купувати. -Юначе.
-Це дрібниці. -Тримайте
цей новенький «Кольт Миротворець» та кобуру безкоштовно.
Безкоштовно?
Я хочу, щоб усі знали, що Бьюфорда Таннена застрелили
-з «Кольта Миротворця». -Без проблем. Дякую.
Звісно, якщо ви програєте, я заберу його назад.
Ще раз дякую.
Ви дали йому відсіч, м-ре Іствуд.
Ви могли просто піти,
ніхто не подумав би про вас погано.
Це була б словесна перепалка, блазень випустив би пар, і все.
Натомість дали себе роздратувати.
Втягнулись у гру
-за його правилами. -Розслабтеся. Я знаю, що роблю.
-Він нагадує бідолаху Мартіна. -Так.
-Кого? -Мого брата.
Хвилинку. У вас є брат на ім'я Мартін Макфлай?
Був брат.
Мартін дозволяв провокувати його на бійку.
Думав, його вважатимуть боягузом, якщо він відмовиться.
Саме так йому розпороли ножем
живіт у салуні в Вірджинія-Сіті.
Ніколи не думав про майбутнє, бідолашний. Царство йому небесне.
Сподіваюсь, ви думаєте про майбутнє, містере Іствуд.
Я постійно про нього думаю.
Той кратер на північному заході,
він там зовсім один, наче зоря,
називається Коперник.
Слухайте. Я ніби в школі.
Ні. Прошу, продовжуйте урок.
Ніколи не думав, що географія місяця настільки захоплива.
Ви дуже обізнана.
В 11 років я захворіла на дифтерію. Була на карантині три місяці.
Мій батько купив цей телескоп і поставив його поруч з ліжком,
щоб я бачила все через вікно.
Емметте, гадаєте, ми коли-небудь зможемо подорожувати на місяць,
як зараз подорожуємо країною потягом?
Звісно. Правда, лише через 84 роки і не потягом.
У нас будуть космічні кораблі і ракети.
Прилади, що створюватимуть потужні вибухи. Настільки потужні,
-що вони... -Вони подолають
силу земного тяжіння і відправлять снаряд у відкритий космос.
Емметте, я теж читала цю книгу.
Ви цитуєте «Із Землі на Місяць» Жуля Верна.
Ви читали Жуля Верна?
-Я обожнюю Жуля Верна. -Я теж.
«Двадцять тисяч льє під водою» - моя улюблена книга.
Я вперше прочитав її, коли був ще хлопчиком
і мріяв зустріти капітана Немо.
Не дражніться, Емметте.
Ви не могли читати це в дитинстві.
Книгу вперше надрукували десять років тому.
Я мав на увазі, через неї я почувався хлопчиськом.
Я не зустрічав жінку, яка захоплюється Жулем Верном.
А я не зустрічала такого чоловіка, як ви.
Доку?
Сподіваюсь, ви знаєте, що робите.
Ти говориш зі мною?
Ти говориш зі мною, Таннене?
Я тут один.
Ну ж бо.
Розвесели мене.
-Доброго ранку, містере Іствуд. -Вітаю.
Візьміть сигару, м-ре Іствуд.
Я можу вам сьогодні допомогти, містере Іствуд?
-Ні, все гаразд. -Нехай вам щастить завтра.
Будемо за вас молитися.
Дякую.
Доброго ранку, м-ре Іствуд.
Бажаєте придбати новий костюм на завтра?
Не треба. Дякую.
В.ДЖ. ЧЕНГ
КЛАРА
Доку.
-Що ви робите? -Нічого.
Гуляю і насолоджуюсь ранковим повітрям.
Тут дуже гарно зранку. Чи не так?
Так, нічогенько. Доку, треба завантажити ДеЛореан
і готуватись до від'їзду.
Гей, погляньте туди, надгробок.
Марті, покажи ту фотографію ще раз.
Моє ім'я зникло.
ПОХОВАНИЙ 7 ВЕРЕСНЯ 1885
Це чудово, Доку.
Не розумієте? Завтра повернемося в майбутнє,
-тому все зникає. -Зникло лише моє ім'я.
Сам надгробок
і дата залишились. Незрозуміло.
Ми знаємо, що це фото відображає,
що буде, якщо сьогоднішні події продовжаться у тому ж руслі
-завтра. -Так. То й що?
Перепрошую, м-ре Іствуд.
-Я мушу вас виміряти. -Я не хочу купувати костюм.
Ні, це для вашої труни.
-Моєї труни? -Ставки два до одного
проти вас. Варто підготуватися.
Отже, можливо, не моєму імені судилося бути на цьому надгробку.
А твоєму.
-Сили небесні. -Знаю. Це круто.
Марті, чому ти носиш цей пістолет?
Ти ж не плануєш завтра стрілятися з Танненом?
Завтра зранку я повертаюсь назад у майбутнє з вами.
Та якщо Бьюфорд Таннен припреться у пошуках проблем, я буду готовий.
Ви чули, як той сучий син мене вчора обізвав.
Марті, не можна гарячкувати щоразу, як хтось дражнить тебе.
Через це ти потрапив в аварію в майбутньому.
Що?
Що сталося в майбутньому?
Не можу тобі розказати.
Можливо, це все погіршить.
Хвилинку, Доку. Що не так з моїм майбутнім?
Марті, ми всі приймаємо рішення, які впливають на нашу подальшу долю.
Роби те, що маєш робити...
А я робитиму те, що мушу.
-Марті. -Так.
Я вирішив.
Я не поїду з тобою завтра. Я залишаюсь тут.
Що ви таке кажете?
Немає сенсу заперечувати.
-Я закохався в Клару. -Овва.
Доку, нам тут не місце.
Жодному з нас.
Може статися так, що завтра застрелять вас.
Цей надгробок може бути у вашому майбутньому.
Марті, майбутнє не написане.
Воно може змінюватись. Ти це знаєш.
Кожен може зробити своє майбутнє таким, яким захоче.
Я не дозволю цьому фото визначати мою долю.
Я маю прожити життя так, як вважаю за правильне...
...у своєму серці.
Доку...
Ви - вчений.
Тож скажіть мені.
Як правильно вчинити, думаючи головою?
Ти правий, Марті.
-Клас, чудово спрацювало. -Я мушу з нею бодай попрощатися.
Годі, Доку.
Подумайте самі. Що ви їй скажете?
Я маю повернутись назад у майбутнє?
Вона не зрозуміє, Доку.
Я встряв у це з вами, проте сам не нічого розумію.
Доку...
...слухайте.
Може, ми...
Не знаю, може, візьмемо Клару з собою.
У майбутнє?
Ти нагадав мені, Марті,
я - вчений, і маю застосувати науковий підхід.
Я застерігав тебе про порушення континуума
задля особистої вигоди. Тому від себе я не вимагатиму меншого.
Ми діятимемо згідно з планом, і щойно повернемось у 1985
знищимо цю пекельну машину.
Подорож крізь час завдає надто багато болю.
Це Емметт, Кларо.
Емметте...
Хочеш зайти?
Краще не треба.
Я...
У чому справа?
Я прийшов попрощатися.
Попрощатися? А куди ти їдеш?
Я їду далеко.
Боюся, я більше ніколи тебе не побачу.
-Еммете. -Кларо...
Я хочу, щоб ти знала, що ти мені не байдужа.
Проте я зрозумів, що мені немає тут місця,
і я повинен повернутись туди, звідки прийшов.
Звідки ж ти прийшов?
Я не можу тобі сказати.
Що ж...
...куди б ти не зібрався, візьми мене з собою.
Не можу, Кларо.
Я б хотів, щоб все склалося інакше, але повір мені,
коли я кажу, що ніколи не забуду тебе
і що...
Я кохаю тебе.
Я не розумію, що ти намагаєшся сказати.
Кларо, не думаю, що ти зможеш це зрозуміти.
Будь ласка, Емметте, я мушу знати.
Якщо ти щиро кохаєш мене, розкажи мені правду.
Гаразд.
Я з майбутнього.
Я потрапив сюди на машині часу, яку сам винайшов,
а завтра я повертаюся в 1985 рік.
Так, Емметте.
Тепер я розумію.
Я розумію, ти знаєш,
що я захоплююсь творчістю Жуля Верна,
ти вигадав ці нісенітниці, щоб скористатися мною.
Я чула зухвалих брехунів у своєму житті,
але ти очікуєш, що мене вдовольнить таке пояснення,
це дуже образливо і принизливо.
Треба було лише сказати: «Я не кохаю тебе і не хочу більше тебе бачити».
Принаймні, це був би прояв поваги.
Але ж це неправда.
Теж радий тебе бачити.
Емметте.
Що бажаєш? Як завжди?
Ні, Честере, сьогодні мені знадобиться дещо набагато міцніше.
-Кореневе пиво. -Віскі, Честере.
Віскі?
Емметте, ти впевнений? Пригадай, що з тобою сталося
-четвертого липня. -Віскі.
Добре, я не твій тато.
Просто не хочу, щоб ти наробив дурниць.
Можеш залишити пляшку.
Через жінку, так?
Я так і знав. Я тисячу разів бачив цей вираз обличчя
у чоловіків по всій країні.
Я можу запевнити тебе, друже, ти забудеш про неї.
Клара - одна на мільйон.
Одна на мільярд.
Одна на гуголплекс.
Це жінка з моїх мрій, а я втратив її навіки.
Запевняю тебе, є інші жінки.
Торгівля колючим дротом
по всій країні навчила мене одній речі...
Ніколи не знаєш, що принесе тобі майбутнє.
Майбутнє.
Я розповім тобі про майбутнє.
Ой, я що, спав?
Котра година, Доку?
Доку?
ТУТ ПОХОВАНИЙ ПОМЕР 7 ВЕРЕСНЯ 1885
Прокидайсь!
Вставайте. По конях.
Я маю вбити коротуна.
Ще зарано, босе. Чому поспішаєш?
Я голодний.
У майбутньому нам не потрібні коні.
У нас є моторизовані вози, що звуться автомобілями.
Якщо у всіх є ці авто-як-їх-там,
бодай хтось ще ходить чи бігає?
Звісно, ми бігаємо...
...задля здоров'я та задоволення.
Біг задля задоволення? Яке це, на біса, задоволення?
УТРИМАННЯ ТА КОРМ СТАЙНЯ
Доку.
КРИТІ ВОЗИ ВАГОНЕТКИ
Скільки він випив?
Жодної. Це перша, він її навіть не пригубив.
Йому подобається її тримати.
Доку!
Що ви робите?
Я втратив її, Марті. Мене ніщо тут не тримає.
Чудово, тоді повертайтеся зі мною.
-Куди? -Назад у майбутнє.
-Так. Ходімо. -Клас.
Панове, перепрошую, ми з товаришем маємо встигнути на потяг.
За тебе, ковалю.
-І за майбутнє. -Амінь.
-Емметте, ні.
Доку!
Ну ж бо, Доку. Прокиньтесь.
-Скільки він випив? -Лише одну чарку.
Лише одну?
-Ну ж бо, Доку. -Оце чолов'яга,
-який не вміє пити. -Принесіть кави.
-Міцної. -Джоуї, кави.
Мем?
-Куди їде потяг о восьмій? -До кінцевої станції у Сан-Франциско.
Дайте білет в один кінець.
Якщо хочеш його швидко протверезити, синку, доведеться використати дещо
-міцніше, ніж кава. -І що ви пропонуєте?
Джоуї, зробимо пробуджувальний коктейль.
Ну ж бо, Доку, ковтайте. Ось так.
За десять хвилин
він буде тверезий, наче священик у неділю.
Десять хвилин. Чому ми завжди робимо все в останній момент?
Ось, закрий йому прищіпкою носа.
А коли відкриє рота,
лий це пійло йому в горлянку.
І відійди.
-Він досі у відключці. -Це була лише рефлекторна дія.
Треба ще кілька хвилин, щоб напій прочистив йому мізки.
Чудово.
Ну ж бо, Доку, Прокидайтесь, друже.
Отямтесь, Доку. Ну ж бо.
Шеймусе, не очікував побачити тебе тут зранку.
Привіт.
Щось підказало мені, що я маю бути тут.
Наче це якось пов'язано з моїм майбутнім.
Він отямиться через хвилину.
Ну ж бо, Доку. Ходімо. Прокидайтесь вже.
Ти тут, Іствуде?
Уже восьма ранку. Я викликаю тебе.
Ще не восьма ранку.
На моєму годиннику восьма!
Покінчимо з цим раз і назавжди, плюгавче.
Чи у тебе кишка тонка?
КЛІНТ ІСТВУД ПОМЕР 7 ВЕРЕСНЯ 1885
Слухай.
Я не налаштований сьогодні на бійку.
Тому мені доведеться капітулювати.
Капітулювати?
Що це значить?
Значить, ти переміг без бою.
Без стрілянини? Так не можна!
Знаєш, що я думаю?
Що ти просто боягузливий жовторотий покидьок.
Я рахую до десяти, а ти вийди і доведи, що я помилився.
Один.
Доку, отямтесь, друже.
-Треба йти. -Два.
Краще вийди, синку.
Я поставив на тебе 20 доларів, тож не підведи мене.
-Три. -Я поставив 30 доларів проти тебе,
тож не підведи мене.
-Чотири. -Краще вийди, синку,
-бо якщо не вийдеш... -Що?
П'ять.
Що буде, якщо я не вийду?
-Ти боягуз. -Шість.
На тобі буде тавро боягуза до кінця твоїх днів.
Усі повсюди казатимуть, що Клінт Іствуд
найбільший страхополох на Заході.
Сім.
Ось.
Вісім.
У мене вже є пістолет.
Дев'ять.
Десять.
Чуєш мене, коротуне?
Я сказав: «десять», жалюгідний метальник пирогів.
Він телепень.
Мені начхати, що каже Таннен.
І плювати, що скажуть інші.
-Доку, все гаразд? -Здається, так.
Голова розколюється.
У вас тут є чорний хід?
-Так, позаду. -Ходімо, Доку.
Ти вийдеш, чи мені зайти по тебе?
Мені тут дуже не вистачає знеболювальних.
Гей.
Тримай, ковалю.
Так, сер, той бідолаха минулої ночі - це найгірший випадок
розбитого серця, який я бачив.
Він сказав, що не знає, як далі жити
після болю, який він спричинив тій дівчині.
Ну...
Він мене дуже розчулив. Справді.
Слухай, Іствуде.
Я застрелю когось сьогодні, хотів би, щоб це був ти.
Та якщо ти надто полохливий...
Доведеться застрелити твого друга-коваля.
Забудь про мене, Марті, рятуй себе.
Даю хвилину на роздуми.
Чуєш, коротуне? Одну хвилину.
Ніколи не бачив, щоб чоловік так побивався через жінку.
Як же її звали? Кара? Сара?
-Клара. -Клара.
-Перепрошую. -Мем?
То був високий чоловік з величезними карими очима, як у цуцика,
та довгим сріблястим волоссям?
Ви його знаєте.
Емметт.
Час збіг, коротуне.
Приготуйся до зустрічі з творцем, ковалю.
Я тут, Таннен.
Діставай.
Ні.
Можемо вирішити це, як чоловіки.
Помиляєшся, хлопе.
Дякую.
ТУТ ПОХОВАНИЙ
Молодець.
ПЕРЕГНІЙ
-Знаєте, що я думаю? -Ні.
-Здається, Бьюфорд загремить за грати. -Так.
Витягніть його з лайна.
Ловіть їх.
Бьюфорде Таннен,
тебе заарештовано за грабіж фургона з Пайн-Сіті.
Маєш що сказати?
Я ненавиджу перегній.
Поглянь.
Так.
-Потяг. -Ми встигнемо?
Наздоженемо їх на Проїзді Койота.
Гей, містере Іствуд.
-Ось ваш пістолет. -Дякую, малий.
Шеймусе.
Він коштує 12 доларів, не був у використанні.
Може, обміняю його на нового капелюха.
Гаразд, і подбай про синочка.
Добре.
Емметте.
КОПАЛЬНЯ ПОЧАТОК ТУТ
«Машина часу».
ЦЕНТРАЛ ПАСИФІК
Давай, Марті.
-Я йду, Доку. -Дай мені руку.
Давай, Марті.
Ну ж бо, ходімо.
Одягай маску.
Ані руш.
Це озброєний напад?
Це науковий експеримент.
Зупиніть потяг, перш ніж доїдете до стрілки переводу.
-Доку. -Відчепіть вагони від локомотива.
Я все життя мріяв це зробити.
-А що це таке? -Моя версія швидкозаймистих дров.
Дерево, пресоване з антрацитовим пилом,
хімічно оброблене, щоб горіти гарячіше та довше.
Використовую його у кузні, щоб не підтримувати вогонь.
Ці три суміші будуть по черзі запалюватись в печі,
щоб вогонь палав сильніше,
збільшував тиск у котлі, і потяг прискорювався.
Готово.
Емметте.
Марті, часовий контур ввімкнено?
Так, Доку.
Введи час призначення.
27 жовтня 1997 року, 11:00.
Є. Ми їдемо на швидкості 25 миль на годину.
Я підкину свої дрова.
Марті, новий датчик на приладовому щитку покаже нам температуру котла.
Він різнокольоровий, так видно, коли горить кожна колода.
НЕБЕЗПЕКА
Зелений, жовтий та червоний.
Кожна позначка супроводжується раптовим прискоренням.
Сподіваюсь, ми розженемось, доки стрілка зайде за 2000.
А що станеться тоді?
Увесь котел вибухне.
Чудово.
Доку, ми набрали 35.
Добре, Марті, я йду до тебе.
Емметте.
Давай.
Тримайтесь за щось, Доку. Жовта колода от-от вибухне.
Йой!
Щойно пройшли 40, Доку.
Емметте.
Вже набрали 45, Доку. Ходіть сюди.
П'ятдесят.
-Емметте. -Кларо.
Я кохаю тебе.
Доку, що відбувається?
Це Клара. Вона у потягу.
Клара? Чудово.
Вона у кабіні. Я повертаюсь по неї.
Млин, Доку!
Млин. Ми набрали більше 50. Ви не встигнете.
Тоді візьмемо її з собою. Продовжуй називати швидкість.
Кларо, лізь до мене.
-Не знаю, чи зможу. -Ти зможеш.
Не дивися донизу.
Ось так!
Шістдесят миль на годину.
У тебе добре виходить. Потихеньку.
Давай.
Трішки далі.
Не можу, Емметте, я боюся.
Сімдесят!
Рухайся, Кларо!
Давай, у тебе виходить.
Ну ж бо.
Потихеньку.
Не дивися донизу. Ось так. Молодець.
Зараз рвоне червона колода!
Кларо!
Еммете!
Я намагаюся дотягтися!
-Кларо, тримайся! -Не можу!
ХОВЕРБОРД
Доку, я передам вам ховерборд.
Марті, стережись.
КІНЕЦЬ КОЛІЇ 1/4 МИЛІ
Емметте, допоможи!
Тримайся, Кларо.
Готові, Доку?
Ловіть.
Ура!
КІНЕЦЬ КОЛІЇ
-Емметте, я... -Тримайся.
Так.
27 ЖОВ 1985
УЩЕЛИНА ІСТВУДА
ЗАЛІЗНИЦЯ ПЕРЕХРЕСТЯ
НОВІ БУДИНКИ ХІЛЛ-ВЕЛЛІ ХІЛЛДЕЙЛ
ЗАРАЗ ТИ БУДЕШ ВДОМА
Що ж, Доку...
Вона знищена.
Як ви хотіли.
ЖИТЛОВИЙ РАЙОН «ЛІОН»
Гей, телепню, відвали...
-Не лайся, Біффе. -Марті, я...
Я не хотів тебе налякати, не впізнав тебе у цьому вбранні.
Що ти робиш?
Саме мащу другим шаром.
Граєш у ковбоя?
Швидше, бо спізнимось на обід.
-Йдемо, Дейве. -Тату, ми не триматимемо
-бронювання цілий день. -Не можу знайти окуляри.
-Лорейн, ти не бачила мої окуляри? -Вони у велюровому піджаку, любий.
Марті, у чому справа? Ми гадали, ти поїхав на озеро.
Ти був у цьому на озері?
Слава Богу, з вами знову все гаразд.
Марті, в кого ти вирядився? У Клінта Іствуда?
Я маю піти до Дженніфер.
Гарний капелюх, Марті.
Дякую, Біффе.
Дженніфер.
Джен.
Дженніфер.
Марті.
Мені наснився кошмар.
Сон був дуже реалістичний.
Він був про майбутнє.
Про нас.
І тебе звільнили.
Хвилинку. Що значить, мене звільнили?
ХІЛЛДЕЙЛ
«Хіллдейл».
Ми тут живемо.
Тобто, ми тут житимемо.
Колись.
Марті, це був сон, чи не так?
Гей.
Великий М.
Як ся маєш, Макфлаю?
-Привіт, Нідлзе. -Гарна тачка.
Подивимось, на що вона здатна.
-До наступного світлофора. -Ні, дякую.
У чому справа? Боїшся?
Боягуз Макфлай.
Марті, не треба.
Тримайся за щось.
Ну ж бо.
Так. Уперед.
Ти навмисно це зробив?
Так, я настільки дурний, щоб змагатись з тим бовдуром?
Боже. Я б врізався у той роллс-ройс.
КАСКО ТИ ЗВІЛЬНЕНИЙ!!!
Зник.
Ти правий. Мало чого зосталось.
Док ніколи не повернеться.
5 ВЕРЕСНЯ 1885
Я сумуватиму за ним, Джен.
Якого дідька?
ЕЛБ
Док.
Марті!
Док!
Марті, він їде на парі.
Познайомся з родиною.
-Клару ти знаєш. -Привіт, Марті.
Мем.
А це наші хлопчики.
Жуль...
і Верн.
Діти, це Марті та Дженніфер.
Доку, я думав, що більше вас не побачу.
Хороший вчений ніколи не здається.
Зрештою, я мав повернутися по Ейнштейна.
Я не хотів, щоб ти хвилювався за мене.
Я привіз тобі невеличкий сувенір.
Це чудово, Доку.
Дякую.
Докторе Браун, я взяла цей папірець у майбутньому,
а тепер він чистий.
Звісно, чистий.
А що це означає?
Це означає, що ваше майбутнє ще не написане.
У жодного з нас.
Ваше майбутнє таке, яким ви його зробите.
Тож намагайтесь зробити його хорошим, обидва.
Добре, Доку.
Відійдіть.
Усе, хлопці, пристебніться.
Гей, Доку!
Куди вирушаєте тепер?
Назад у майбутнє?
Ні, я вже там був.
КІНЕЦЬ
Переклад субтитрів: Ярослава Гаращук