Sobota 12. november 1955
22.03
Doc.
Doc!
-Doc? -Kaj je?
Pomiri se, Doc. Jaz sem, Marty.
Nemogoče. Poslal sem te nazaj v prihodnost.
Res si me poslal nazaj, a sem se vrnil.
Nazaj iz prihodnosti.
Orkamast!
-Otroci, koliko je ura? -Ura za Pukca Mukca!
Orkamast!
Čas za Pukca Mukca
Bob Smith in Pukec Mukec Vas pozdravljata
Čas za Pukca Mukca?
Datum: nedelja, 13. novembra 1955, 7.01.
Kot kaže, je bil sinočnji poskus potovanja skozi čas popoln uspeh.
Strela je udarila v urni stolp ob 22.04
in poslala potrebnih 1,21 gigavata v vozilo,
ki je z bliskom izginilo in pustilo le ognjeno sled.
Predvideval sem, da je Marty v časovnem stroju
odpotoval v prihodnost v leto 1985.
Po tem se ne spomnim, kaj se je dogajalo.
Pravzaprav ne vem niti, kako sem prišel domov.
Morda sta električni sunek in polje časovnega preskoka,
ki ju je ustvarilo vozilo, izzvala motnje v mojem možganskem valovanju
in s tem začasno izgubo spomina.
Zdaj se spomnim, da sem nekaj trenutkov po izginotju vozila
v prihodnost
imel videnje, v katerem mi je Marty dejal, da se je vrnil iz prihodnosti.
Hej, Doc.
Očitno je šlo za stranski učinek.
Doc.
Pomiri se. Jaz sem, Marty.
Ni mogoče. Poslal sem te v prihodnost.
Že res,
toda vrnil sem se.
Se ne spomniš? Omedlel si. Pripeljal sem te domov.
Nemogoče. Ne moreš biti tukaj.
Nima smisla. Ne verjamem, da si tukaj.
Tukaj sem in to je smiselno. Skupaj sva se vrnila v leto 1955.
Ti iz leta 1985 čakaš, da od Biffa dobiš knjigo.
Ko sem jo dobil, si bil ti iz leta 1985
v deloreanu. Vanj je udarila strela
in odneslo te je v leto 1885.
1885?
Zanimiva zgodbica, prihodnež,
toda nekaj se ne ujema.
Če je moj jaz iz prihodnosti zdaj v preteklosti, ti ne moreš vedeti zanj.
Poslal si mi pismo.
"Dragi Marty, če sem izračunal prav,
"boš to pismo dobil v trenutku, ko bo delorean zadela strela.
"Najprej ti zagotavljam, da sem živ in zdrav.
"Že osem mesecev srečno živim v letu 1885.
"Strela, ki je udarila v deloreana,
"je povzročila napako na časovnih tokokrogih, aktivirala kondenzator toka
"in me poslala v leto 1885.
"Na časovnih tokokrogih je nastal kratek stik, ki je uničil letalne tokokroge.
"Avto žal ne bo več letel."
Je res letel?
Ja. V zrakoplov sva ga spremenila v začetku 21. stoletja.
Neverjetno!
"Začel sem se izdajati za kovača
"in skušal popraviti okvaro na časovnih tokokrogih.
"Žal se je izkazalo, da to ni mogoče,
"ker bodo ustrezne nadomestne dele izumili šele leta 1947.
"Medtem pa sem se precej izuril v podkovanju konj in popravljanju vozov."
1885! Kaj takega!
Postanem kovač na Divjem zahodu.
Hudo.
"Deloreana sem zakopal v opuščenem rudniku Delgado
"zraven starega pokopališča, kot je narisano na priloženem zemljevidu.
"Upam, da bo še dobro ohranjen, ko ga boš leta 1955 odkopal.
"Notri boš našel navodilo za popravilo.
"Moj jaz iz leta 1955..." To sem jaz.
"Ne bi smel imeti večjih težav pri popravilu, tako da se boš lahko vrnil v prihodnost.
"Ko prideš v leto 1985, uniči časovni stroj."
-Uničiš naj ga? -Dolga zgodba, Doc.
"Ponavljam, ne vračaj se pome v ta čas.
"Prav nič mi ne manjka tu, na svežem zraku v tej prostrani deželi.
"Skrbi me, da bi nepotrebno potovanje skozi čas
"lahko dodatno ogrozilo prostorsko-časovni kontinuum.
"Pa poskrbi za Einsteina, prosim."
Einstein?
Ime tvojega psa, ki ga imaš v letu 1985.
"Vem, da mu bo pri tebi lepo.
"Sprehajaj ga dvakrat na dan. Rad ima le konzervirano pasjo hrano.
"To so moje želje. Prosim, da jih upoštevaš.
"Zbogom, Marty, in pazi nase.
"Bil si dober, prijazen in zvest prijatelj,
"ki mi je olepšal življenje.
"Najinega prijateljstva se bom spominjal s hvaležnostjo
"in ga za vekomaj nosil v srcu.
"Tvoj prijatelj v času, Doc Emmett L. Brown.
"1. septembra 1885."
Nisem vedel, da znam tako ganljivo pisati.
Vem. Res je lepo.
Brez skrbi, Kopernik. Vse bo v redu.
Oprosti. Jaz sem kriv, da si obtičal tam.
Ne bi se smel pustiti Biffu.
So hujši kraji, kot je Divji zahod.
Lahko bi me zaneslo v srednji vek.
Tam bi me najbrž sežgali na grmadi kot krivoverca.
Poglejva na zemljevid.
Kaže, da je časovni stroj zaprt v stranskem rovu.
Morda bova morala uporabiti eksploziv.
Zdi se mi, da si s pokom prebudil mrtve.
Vzemi fotoaparat. Vse moram dokumentirati.
Spominja me na čas, ko sem se skušal prebiti do središča Zemlje.
Bral sem Julesa Verna, svojega najljubšega pisatelja.
Odpravo sem pripravljal nekaj tednov, pa nisem prišel tako daleč.
Seveda sem takrat imel komaj 12 let.
Knjige Julesa Verna so močno vplivale na moje življenje.
Pri 11 letih sem prebral 20.000 milj pod morjem.
Takrat sem spoznal, da se moram posvetiti znanosti.
Poglej tole.
Moje začetnice!
Kot v Potovanju v središče Zemlje.
To pomeni, da mora biti časovni stroj takoj za tem zidom.
Zakopan je 70 let, dva meseca in 13 dni.
Neverjetno!
"Kot vidiš, je strela povzročila kratek stik na mikročipu časovnega tokokroga.
-"Priložena..." -Shema.
"Shema kaže, kako narediti nadomestni sklop
"z deli iz leta 1955 in tako popraviti časovni stroj."
Kdo bi si mislil, da lahko tale stvarca povzroči take težave.
Nič čudnega, da je tokokrog crknil. Piše, da je narejeno na Japonskem.
Kaj pa govoriš? Japonska proizvaja samo najboljše.
Kaj takega!
Kot otrok sem si želel postati kavboj.
Zdaj ko vem, da bo moja prihodnost v preteklosti,
si ne morem zamisliti lepšega pokoja.
Pravkar se mi je posvetilo: če sem že v letu 1885,
morda zdaj piše kaj o meni v zgodovinskih knjigah.
Me prav zanima.
Bi se lahko poiskal v časopisnih arhivih?
Ne vem. Vedno praviš,
da je bolje, če o svoji usodi ne veš veliko.
Prav imaš. Že tako vem preveč.
Raje ne bom poskušal razkriti svoje prihodnosti.
Kopernik. Pridi, kuža.
Jaz bom šel ponj. Kopernik!
Pridi, domov gremo.
Kaj pa je?
Kaj je narobe?
Greva.
TU POČIVA EMMETT BROWN UMRL 7. 9. 1885
Doc, pridi!
Hitro!
Kaj pa je? Tak si, kot bi videl prikazen.
Nisi daleč od resnice.
Orkamast!
Poglej.
"Umrl 7. 9. 1885." Teden zatem, ko si napisal pismo.
"V večnem spominu ga ohranja njegova ljubljena Clara."
Kdo, hudiča, je Clara?
Ne stoj tam!
Saj res. Oprosti.
Tole moram slikati.
"V hrbet ga je ustrelil Buford Tannen zaradi 80 dolarjev."
Kakšna prihodnost pa je to?
"Buford Tannen je bil zloglasen revolveraš,
"ki si je zaradi hitre jeze in težav s slino
"prislužil vzdevek 'Stekli pes'.
"Hitro je potegnil pištolo in hvalil se je, da je pobil 12 mož,
"če ne štejemo Indijancev in Kitajcev."
-Piše tudi o meni? Sem eden od dvanajstih? -Počakaj.
"Trditve ni mogoče dokazati,
"ker niso vodili arhiva, potem ko je Tannen ustrelil urednika,
"ki je o njem leta 1884 objavil neprijetno zgodbo."
-Zato ničesar ne najdeva. -Poglej.
William McFly z družino. Tvoji sorodniki?
Pradedu je bilo ime William. To je on. Čeden možak.
ZGODOVINA HILL VALLEYJA 1850 - 1930
McFlyevi so omenjeni, Brownovi pa ne.
Mogoče je bila napaka in grob ni bil tvoj.
Morda je leta 1885 živel še kak Emmett Brown.
-Ne. -Ne vem.
Si tukaj takrat imel sorodnike?
Brownovi so v Hill Valley prišli leta 1908.
Pred tem so se pisali von Braun.
Oče je spremenil priimek med prvo svetovno vojno.
Poglej.
Orkamast, saj to sem jaz!
Potem je vse res.
NOVA URA, 5. september 1855
Jaz sem tisti, ki se vrne in ga ustrelijo.
Ne bo se zgodilo.
Ko popraviš časovne tokokroge in na deloreana montiraš nove gume,
se bom vrnil v leto 1885 in te pripeljal domov.
So ti oblačila prav?
So, toda škornji mi niso. Malce me tiščijo.
Si prepričan, da bo tole verodostojno?
Seveda. Nisi videl nobenega vesterna?
Sem.
Clint Eastwood česa takega že ni nosil.
-Kateri Clint? -Saj res. Nisi še slišal zanj.
Moraš obuti škornje.
V letu 1885 ne moreš nositi teh čudaških reči.
Še v letu 1955 jih ne bi smel nositi.
Obul jih bom takoj, ko pridem.
Prav. Nared sva. Natočil sem bencin.
Tvoja oblačila so pripravljena.
Za vsak primer so tu še baterije za voki-toki.
Kaj pa tista letalna naprava?
-Letalna deska. -Prav.
Od tod do Hill Valleyja bo dolga pot.
Tako je še najbolj varno.
Ne moreva tvegati in te poslati na poseljeno območje
ali v kraj, ki je geografsko neznan.
Ne smeš se zaleteti v drevo, ki je obstajalo v preteklosti.
To je bilo povsem odprto območje,
zato boš imel veliko prostora za ustavljanje.
Zapomni si, da tam, kamor greš, ni cest.
Blizu je majhna jama, kamor lahko skriješ vozilo.
Nove kontrolne cevke za časovni tokokrog so ogrete.
Časovni tokokrog vključen.
Pismo sem napisal 1. septembra, zato boš pristal
v sredo, 2. septembra. 2. septembra 1885 ob 8.00.
Ubijejo me v ponedeljek, 7. 9. Najti me moraš v petih dneh.
V pismu piše, da sem kovač, zato imam najbrž v bližini delavnico.
Glej, da boš časovno vozilo peljal
naravnost v ta zaslon in pospešil do 140 km/h.
Počakaj. Če zapeljem v zaslon,
se bom zaletel v te Indijance.
Marty, ne razmišljaš štiridimenzionalno.
Takoj te bo poneslo v leto 1885 in Indijancev sploh ne bo tam.
-Saj res. -No.
Vso srečo, tebi in meni. Na svidenje v prihodnosti.
-Hočeš reči, v preteklosti. -Točno.
Dober veter ti želim!
VARNO VOŽNJO! IZHOD
Si pripravljen?
Sem!
-Pozor! -Hi, konjiček.
Indijanci!
Jama!
Juriš!
Sranje, konjenica!
Predrl sem dovod goriva.
Maggie, vodo prinesi! Ranjenca imamo.
-Mami. Mami, si ti? -Le mirno.
Skoraj šest ur ste spali.
Grozna mora me je tlačila.
Sanjalo se mi je, da sem v vesternu.
Lovili so me Indijanci in medved.
Zdaj ste na varnem na McFlyevi kmetiji.
McFlyeva kmetija?
Ti si moja... Moja...
Kdo ste vi?
Ime mi je Maggie McFly.
McFly? Maggie?
Gospa McFly. Zapomnite si, gospa.
-Kako pa je ime vam? -Pišem se...
Eastwood.
Clint Eastwood.
V glavo ste se udarili, g. Eastwood.
Nič hujšega ni, toda srečo imate, da vas je Seamus našel.
Seamus.
Moj mož.
Oprostite, po Williama grem.
William.
Nič hudega ni, Will.
-Je to William? -Ja.
William Sean, prvi McFly rojen v Ameriki.
Le mirno, Will.
G. Clint Eastwood je prišel na obisk.
Všeč ste mu.
Maggie.
Večerjo sem prinesel.
Ne vtikam se rad v osebne zadeve,
toda kako ste prišli sem
brez konja, škornjev ali klobuka?
Moj av... Konj se je pokvaril, škornje je pojedel medved,
na klobuk pa sem pozabil.
Kako lahko pozabite klobuk?
-Bi vodo? -Ja.
Takole reciva, g. Eastwood.
Pomagal vam bom poiskati vašega prijatelja kovača.
Lahko prespite v hlevu,
jutri pa vas bom peljal do železnice.
Pelje naravnost v mesto.
Še klobuk vam bom dal.
Krasno, hvala.
Priden, William. Miškec Willy.
Ja.
V hlevu vam bo udobno.
Svinje se ne pritožujejo.
Seamus.
-Govorila bi s tabo. -Prav.
Ga lahko za hipec primete?
Se ti ne zdi, da kličeš nad hišo prekletstvo,
če ga sprejmeš pod streho? Čuden mladenič je.
Toda daje mi dober občutek.
Prav je, da poskrbimo zanj. To je pomembno.
Živjo, mali.
Glej, kako ga ima sinko rad.
Mali Will ne mara tujcev.
Čutim, kot da bi bil del družine.
Hej, Will.
Ti si torej moj praded. Prvi McFly, rojen v Ameriki.
In pravkar si me polulal.
POŠTENI Joe Statler
KOPALIŠČE
-Podaj mi milo. -Izvolite.
MESNICA
FESTIVAL V HILL VALLEYJU PLES - HRANA - DRUŽABNE IGRE
V SOBOTO, 5. SEPTEMBRA, ZVEČER
PRISPEVKI ZA GRADNJO URNEGA STOLPA
MIZAR POGREBNIK
ŠERIFOV URAD
V HAYSVILLU NA OBEŠANJU SMRDEČEGA LOMAXA
Poglej, koga je prineslo.
Nisem vedel, da je v mesto prišel cirkus.
Najbrž je srajco sunil kakšnemu mrtvemu Kitajcu.
Kaj boš, tujec?
Pil bi vodo z ledom.
Vodo z ledom?
Vodo?
Če bi rad vodo, vtakni glavo v korito za konje.
Tukaj točimo viski.
-Oprostite. -Kaj naj ti oprostim?
Kovača iščem.
McFly!
Rekel sem ti, da ne hodi...
Ti že nisi Seamus McFly.
Si mu pa podoben, ko imaš ta nagnusni klobuk.
Si v žlahti s kmetom?
Kako ti je ime?
Marty...
Eastwood.
Clint Eastwood.
-Kakšno bedasto ime pa je to? -Zadnje ščene v leglu.
Fantje, poglejte te bele zobke.
Tako ravne vidiš samo v trgovini.
Pa mokasini. Iz kakšnega usnja so?
Kaj pomeni to pisanje?
"Nike"? Je to po indijansko?
Točaj, iščem tistega malopridnega prevarantskega kovača.
-Si ga videl? -Ne, g. Tannen.
Tannen.
Vi ste Stekli pes Tannen.
"Stekli pes"?
Znorim, ko slišim to ime.
Znorim, si slišal?
Meni nihče ne bo pravil "Stekli pes"!
Še najmanj pa nekakšen gizdalinski izmeček.
Pleši!
Dajmo!
Dajmo, izmeček. Saj zmoreš bolje!
Sranje.
Le urno, veverička.
Po njem!
Novo sodišče imamo. Skrajni čas je že, da koga obesimo!
Lepo binglja.
Že dolgo ni nihče visel.
Psu odstrelim bolho s hrbta s 500 metrov, Tannen,
zdaj ti pa merim v glavo!
-Dolguješ mi denar, kovač. -Zakaj pa?
Moj konj je izgubil podkev.
Ti si ga podkoval,
ti si odgovoren.
Ker mi nisi plačal, reciva, da sva si bot.
Ne bo držalo. Jahal sem, ko je odpadla. Letel sem s konja!
In razbil steklenico čisto spodobne kentuckyjske žganjice.
Takole bova rekla, kovač: dolguješ mi pet dolarjev za viski
in 75 za konja!
Skupaj 80 dolarjev.
Če se je konju snela podkev, ga pripelji, pa ga bom podkoval.
Ustrelil sem ga!
Tvoj problem, Tannen.
Motiš se. Tvoj je.
Odslej se kar oziraj, ko hodiš,
ker boš nekega dne dobil kroglo v hrbet.
Doc!
Marty, naročil sem ti, da ne hodi sem,
temveč pojdi naravnost v 1985.
Vem, toda moral sem priti.
Lepo, da se spet vidiva.
Nekaj moraš ukreniti glede te obleke.
V teh cunjah kar prosiš, da te počijo.
Ali obesijo.
Kateri tepec te je oblekel v te reči?
Ti.
EMMETT BROWN UMRL 7. 9. 1885
"V hrbet ga je ustrelil Buford Tannen zaradi 80 dolarjev?
"7. septembra"?
To je naslednji ponedeljek.
Ko bi mu vsaj plačal.
Kdo je ta ljubljena Clara? Nobene Clare ne poznam.
Ne vem.
Mislil sem, da je tvoje dekle.
Moje sklepanje tovrstnih poznanstev v letu 1885
bi lahko spremenilo prostorsko-časovni kontinuum.
Kot znanstvenik si takega tveganja ne morem privoščiti.
Še zlasti ne po vsem, kar sva preživela.
Emmett!
-Emmett, živjo! -Hubert.
-Župan. -Oprosti, Emmett.
Se spomniš, da si se prejšnji teden ponudil,
da boš na postaji pričakal novo učiteljico?
Bo držalo.
Pravkar smo izvedeli, da pride jutri.
Tu vse piše.
-Hvala za pomoč. -Ni za kaj, Hubert.
Ime ji je gdč. Clara Clayton.
No, Doc, zdaj veva, kdo je Clara.
Marty, nemogoče.
Misel, da bi se lahko zaljubil na prvi pogled, je popolnoma smešna.
Za ta pojav ni znanstvene razlage.
To ni znanost.
Ko srečaš pravo, te udari kot strela.
Ne govori tega.
Tako je bilo z mano in Jennifer.
Nisva mogla odtrgati oči drug od drugega.
Mojbog, upam, da je vse v redu z njo.
Kar pustil sem jo na verandi.
Brez skrbi, nič ji ne bo.
Ko si v letu 1955 sežgal almanah, se je časovno sosledje uredilo.
Ko se vrneva v 1985,
boš samo šel k njej domov in jo prebudil.
Privij tisti ventil do konca na desno.
Čisto do konca.
Dajmo!
-Ledeni čaj? -Ne, hvala.
To je hladilnik.
Bojim se, da bo gdč. Clayton moral peljati nekdo drug.
Če je ne spoznam, se ne morem zaljubiti vanjo.
-Ti že veš, Doc. -Tako.
Šla bova po deloreana in z njim nazaj v prihodnost.
Pri pristajanju sem predrl rezervoar,
zato ga morava zakrpati in natočiti bencin.
Hočeš reči, da nimava bencina?
Ja. Saj ni hudega, imava g. Fuzijo.
G. Fuzija napaja časovne tokokroge in kondenzator toka.
Toda motor z notranjim zgorevanjem rabi navaden bencin.
Od nekdaj.
Prvo bencinsko črpalko bodo tukaj odprli
šele v naslednjem stoletju.
Brez bencina deloreana ne spraviva do 140 kilometrov na uro.
Kaj zdaj?
-Petintrideset. -Ne pomaga, Marty.
Tudi najhitrejši konj na svetu ne teče več kot 60 kilometrov na uro.
Točaj pravi, da je to najmočnejše, kar imajo.
Poskusi.
Pritisni na plin.
Hudimana!
Razneslo je vbrizgalnik goriva. Močan zvarek, ni kaj.
Mesec dni ga bom predeloval.
Mesec dni?
V ponedeljek te bo pihnil!
Vem! Ko bi vsaj...
Počakaj. Že vem! Lahko ga spustiva po strmem hribu!
Ne bova našla dovolj gladke površine. Razen...
Seveda! Led!
Počakala bova do zime, ko zamrzne jezero.
Kakšna zima neki? Ponedeljek je čez tri dni!
Prav, uporabiva logiko.
Nima lastnega pogonskega sredstva. Veva, da ga ne moreva vleči.
Toda če bi se domislila,
kako ga poriniti do 140 kilometrov na uro...
Že vem.
Kako hitro gre? Spravil sem ga do 90 kilometrov na uro.
Slišim, da ga je Neustrašni Frank Fargo spravil celo do 110
naprej od križišča Verde.
Ga lahko spravite do 145 kilometrov?
145? Zlomka, komu pa se tako mudi?
Stavila sva.
Je teoretično mogoče?
Najbrž, če bi vozil naravnost in po položnem,
ne bi vlekel vagonov in bi dovolj močno zakuril.
Bolj močno kot žge v peklu.
Mogoče bi ga spravil do te hitrosti.
Kdaj pripelje naslednji vlak?
V ponedeljek ob 8.00.
Odcep do Claytonove grape je dolg 5 kilometrov.
Proga je ravna in obstaja tudi v letu 1985.
Tja bova z lokomotivo potisnila deloreana.
Hecno. Na tej karti se Claytonova grapa imenuje Shonasheva grapa.
Najbrž staro indijansko ime. Ravno pravšnja je.
Odsek, ki pelje prek mostu čez grapo
do naselja Hilldale.
Ja, toda zemljevid kaže, da mostu ni.
Na to lahko pozabiva.
Ne moreva čakati, da ga zgradijo.
Prav to potrebujeva.
Ne razmišljaš štiridimenzionalno.
Vem, da mi to ne gre najbolje.
Ti ni jasno? Most bo obstajal leta 1985.
SHONASHEVA GRAPA MOST
Varen je in v uporabi.
Če deloreana spraviva do 140 kilometrov na uro,
preden zapeljeva na rob grape,
bova v trenutku prispela v čas, ko je most dokončan.
Priletela bova na tračnice in varno prečkala grapo.
-Pa lokomotiva? -Veličastna razbitina bo.
Škoda, da je nihče ne bo videl.
Pomagajte!
Orkamast!
KONEC PROGE
Hitro!
Skočite!
Hvala, gospod. Rešili ste mi
življenje.
Emmett Brown vam na uslugo, gospodična...
Clayton.
Clara Clayton.
Clara?
Čudovito ime.
Vam lahko pomagam odnesti prtljago?
Ni treba, bom že zmogla.
-Dovolj ste mi že pomagali. -Malenkost.
Pravi, da bo zmogla, nama pa se mudi.
Veliko sreče v šoli in nasploh.
Uredil bom vse glede najema kočije.
Bodite brez skrbi.
Počutim se odgovornega.
Pravi kavalir ste, g. Brown. Emmett.
Skoraj vesela sem, da je kača splašila konje.
Sicer se morda ne bi spoznala.
Usoda je tako hotela.
Najlepša hvala za vse.
Ni za kaj.
Saj se bova še videla, kajne?
Seveda, velikokrat. V mestu imam delavnico.
Mestni znanstvenik sem, hočem reči, kovač.
Kakšen znanstvenik? Astronom? Kemik?
Pravzaprav od vsega po malem.
Doc, mudi se nama.
Če dovolite, Clara.
Mudi se nama.
Adijo.
Kaj hočeš reči s tem, da se bosta videvala?
Mogoče bom kdaj naletel nanjo.
Si videl, kako te je gledala?
Dobro jo je pretreslo, kajne?
Gdč. Clayton bi skoraj zgrmela v Claytonovo grapo.
Claytonova grapa.
Madonca, Claytonova grapa je poimenovana po učiteljici.
-Pravijo, da je padla vanjo pred stotimi leti. -Pred stotimi leti! To je letos!
To zgodbo pozna vsak otrok.
Vsi imamo učitelje, ki bi jih radi videli na dnu grape.
Orkamast!
Potem bi morala z vozom zleteti na dno.
Zdaj sem morda resno vplival na zgodovino.
Kaj se pa lahko zgodi hujšega?
Po njej pač niso poimenovali grape.
Popraviva deloreana in pojdiva.
Ko vsaj ne bi izumil tega hudičevega časovnega stroja.
Samo zgago dela.
Jaz sem, Marty.
Me slišiš?
Sprejeto, Marty.
Odlično. Še vedno delujeta.
V redu. Ponoviva ves načrt.
Opravičujem se, da je model tako preprost...
Saj vem, ni v pravem merilu. Nič hudega.
Torej, jutri zvečer, v nedeljo,
bova deloreana spravila na odsek proge
zraven opuščenega rudnika srebra.
ZAČETEK RUDNIK SREBRA
Kretnica je tam, kjer se odsek odcepi od glavnega tira,
pet kilometrov od Claytonove oziroma Shonasheve grape.
Vlak odpelje s postaje v ponedeljek ob 8.00.
Ustavila ga bova, odpela vagone,
preklopila kretnico in ugrabila...
Si sposodila lokomotivo in z njo porinila časovni stroj.
Po mojih izračunih naj bi 140 kilometrov na uro dosegla
še pred robom grape.
Takrat naju bo poneslo v leto 1985
in varno čez zgrajen most.
Kaj to pomeni?
"Ni vrnitve."
Najina varnostna točka. Do tod imava čas
ustaviti lokomotivo, preden zgrmi v grapo.
Ko pa sva mimo mlina na veter, greva v prihodnost ali rakom žvižgat.
Tole priključi na pozitivno sponko.
-Pripravljen? -Ja. Začni!
Vlak odhaja s postaje!
Približuje se kretnici!
Ustavi se pri kretnici!
Premakneva kretnico!
Pripelje do deloreana!
Potisne ga do 140 kilometrov na uro!
Mala malica.
Emmett?
Clara je.
Hitro, pokrij avto.
-Dober dan. -Pozdravljeni.
Kakšno presenečenje.
Upam, da ne motim.
Igrava se z vlakci.
Ko so mi kovčki padli z voza,
se mi je poškodoval teleskop.
Ker pravite, da se zanimate za znanost,
sem upala, da bi ga lahko popravili.
Seveda bi vam plačala.
Denarja še v sanjah ne bi sprejel.
Poglejva.
Zdi se mi, da se je premaknila leča,
ker je slika motna, če ga takole premakneš. Vidite?
Toda če ga obrnete na drugo stran, potem...
Vse postane
jasno.
Lahko ga takoj popravim in vam ga vrnem še zvečer.
Nocoj je festival.
Nikakor vas nočem obremenjevati
ob taki priložnosti.
Saj pridete, kajne?
-Pravzaprav, gospa... -Saj res, festival.
V tem primeru se vidiva zvečer na festivalu.
-G. Eastwood. -Gospa.
Hvala, ker mi boste popravili teleskop.
V veselje mi bo.
Lep teleskop.
Gospe in gospodje,
kot župan Hill Valleyja si štejem v veliko zadovoljstvo,
da lahko to uro posvetim prebivalcem okrožja Hill!
Naj stoji na vekov veke!
Povejte, kdaj, gospodje.
Tri, dve, ena!
Zdaj!
Naj se veselje začne!
Pravzaprav je prav, da sva priči temu dogodku.
Škoda, da nisem prinesel kamere.
Sta pripravljena, gospoda?
Edina težava je, da je ne bova mogla nikomur pokazati.
Nasmehni se, Doc.
Sijajna glasba!
Ja, dober ritem ima in lahko plešeš.
Pridite in preizkusite korajžo na najnovejših izdelkih
podjetja za proizvodnjo orožja polkovnika Samuela Colta
iz Hartforda v Connecticutu.
Poglejte, denimo, ta primerek.
Novi in izpopolnjeni colt peacemaker,
danes na posebni ponudbi za 12 dolarjev.
-Dober večer. -Večer.
Zelo čedni ste.
Hvala.
Bi morda...
-Bi vas mikalo... -Z veseljem.
Bi poskusil, mladenič?
Ne, hvala. Doc, tale...
Sinko!
-Sinko! -Doc zna plesati?
Sinko!
Saj ti pravim, da bi tole orožje znal vrteti še dojenček.
Te je mogoče strah?
Ničesar me ni strah.
Pa poskusi. Pokaži, da si mož.
Takole, mladi mož, sprosti kladivce
in izprazni boben.
Ne, ne!
Lepo in z občutkom.
Tako se dela.
-Lahko poskusim še enkrat? -Kar.
Povej mi, kje si se naučil tako streljati.
V samopostrežni.
Buford, si prepričan, da bo kovač prišel na veselico?
Seveda. Nocoj so vsi tukaj.
Če hočete naprej,
morate odložiti orožje.
PROSIMO, TU ODLOŽITE OROŽJE
-Kdo me bo prisilil, zelenec? Ti? -Jaz.
Šerif Strickland. Nisem vedel, da si se vrnil.
Če ne znaš prebrati napisa, boš najbrž prebral tole.
Pravi korenjak si, ko nekomu moliš puško v hrbet.
Znam izkoristiti priložnost, tako kot ti.
Boš odložil pihalnik?
Samo šalil sem se s tvojim namestnikom. Jasno, da bom odložil pihalnik.
-Vsi jih bomo, kajne, fantje? -Pa ja.
Tannen.
Nož tudi.
Nasmehni se, šerif. Saj smo na zabavi.
Edina zabava, na kateri se bom smehljal, je tista, na kateri boš ti bingljal z vrvi.
Uživajte!
Tako je treba z njimi.
Nikoli ne popuščaj in vedno uveljavljaj disciplino.
Zapomni si to besedo: disciplina.
Bom, očka.
Zavrti soplesalca Močno, kot le lahko
V eno in drugo stran Potem pa še enkrat
Najlepša hvala.
Lepo, da se vidimo, g. Eastwood.
Vidim, da ste našli spodobna oblačila in lep klobuk.
Slišal sem nekaj pikrih na račun prejšnjega.
Ta se vam res poda.
-Zelo čeden je. -Hvala.
"Frizbi." Odbito.
Kako, odbito?
-Imel ga je vendar v roki. -Ja.
Zavrti soplesalca po plesišču Veselo poskočita
Vse naokrog po plesišču
Zdaj se pa prikloni Saj plesa je konec
-Moje je. -Nič več.
-Vrni mi. -Tam je, Buford.
-Kje? -Tam.
Pleše s tisto punčaro.
Kaj boš storil, šef?
Če mu zarinem cev dovolj globoko v hrbet, nihče ne bo slišal strela.
Pazi, samo eno kroglo imaš.
Ena je dovolj.
Rekel sem ti, da pazi na hrbet, kovač.
Zgoden si.
Derringer je majhen, a zaleže.
Ko sem ga nazadnje uporabil, je poba pobiralo dva dni.
Navznoter je izkrvavel. Bolelo je ko hudič.
To pomeni, da bo tebe pobralo do ponedeljka pred večerjo.
Ne vem, za koga se imate, toda midva pleševa.
Glej no glej.
Me ne boš predstavil gospe? Tudi jaz bi se zavrtel.
Tega užitka ti ne bi privoščil. Raje me ustreli.
-Prav. -Plesala bom z njim.
Fantje, delajte kovaču družbo, midva pa se bova pobliže spoznala.
Ne plešem najbolje, če ima soplesalec pištolo v roki.
Se boš že naučila.
Mogoče bom iz nje iztržil svojih 80 dolarjev!
Pusti jo pri miru!
Boš že znala kaj, kar je vredno 80 dolarjev.
Podcenjujete me, gospod.
Res?
Nehaj! Preklet bodi!
Ti bodi preklet!
Hudič naj te vzame!
Ti.
Pomiri se, tepec!
Hude besede, ščene!
Te je dovolj v hlačah, da jih boš podprl s čim več kot s pladnjem?
Moja prijatelja pusti pri miru.
Kaj, je, fante? Si reva?
Sem si kar mislil. Zvilo ga je.
Nihče mi ne bo pravil reva.
Potem pa končajva, takoj.
Ne zdaj, Buford. Šerif ima naše pištole.
Potem pa jutri!
Jutri ropamo poštno kočijo.
Kaj pa v ponedeljek? Kaj počnemo takrat?
Ponedeljek bo v redu. Takrat ga lahko ubiješ.
Vrnil se bom v ponedeljek. Takrat bova opravila.
Na ulici, pred točilnico Palace.
Prav. Kdaj?
-Točno opoldne? -Opoldne?
Ubijam pred zajtrkom. Ob 7.00!
Ob 8.00. Jaz ubijam po zajtrku.
Marty!
Dovolj.
Kaj se gresta? Delaš zgago, Tannen?
Ne, šerif.
Gre za osebno zadevo med mano in Eastwoodom.
To ne zadeva moža postave.
Nocoj vse zadeva može postave. Nehajta.
Za pretep greste za 15 dni v ječo.
Na zabavi smo. Zabavajmo se!
V ponedeljek ob 8.00, ščene.
Če te ne bo, te bom našel in ustrelil kot petelina.
Reče se "psa". Ustrelil kot psa.
Gremo, fantje. Naj šleve rajajo!
Kaj te je pa pičilo, da si izzval Tannena?
Brez skrbi,
v ponedeljek naju ne bo več.
Teoretično že, toda kaj, če bo vlak imel zamudo?
-Zamudo? -O tem se pomeniva pozneje.
Ne, zdaj se bova.
-Hvala, da ste mi pomagali. -V veselje mi je bilo.
Če se ne bi vmešali, bi Emmetta morda ustrelil.
Marty... Clint, Claro bom pospremil domov.
-Prav. Lahko noč. -Dobro ste mu posvetili.
Lepo, da je temu capinu končno nekdo pokazal zobe.
Všeč ste mi. Povabim vas na pijačo.
Nočem pijače.
-Ni treba. -Mladenič.
-Nič takega ni... -Vzemi tale colt
in pas za pištolo, zastonj ti ju dam.
-Zastonj? -Vsi naj vejo,
da je pištola, ki je ubila Buforda Tannena, colt peacemaker!
Ni problema. Najlepša hvala.
Če izgubiš, jo seveda vzamem nazaj.
Še enkrat hvala.
Imeli ste ga. Lahko bi odšli
in nihče vam ne bi zameril.
Tepec se je pač samo napihoval.
Dovolili ste mu, da vas iztiri
in potegne v svojo igro po svojih pravilih.
Pomirite se, Seamus. Vem, kaj počnem.
-Spominja me na ubogega Martina. -Ja.
-Koga? -Mojega brata.
Počakajte no. Imate brata, ki mu je ime Martin McFly?
Imel sem ga.
Martin se je hitro pustil izzvati v boj.
Bal se je, da bi ga sicer imeli za strahopetca.
Tako je v točilnici v Virginia Cityju
končal z nožem v trebuhu.
Nikoli ni mislil na prihodnost, ubogi Martin, naj počiva v miru.
Močno upam, da vi mislite na prihodnost, g. Eastwood.
Nenehno.
Tisti krater v sredini,
-ki je čisto na samem. -Ja.
Imenuje se Kopernik.
Kaj pa govorim. Kot bi bila v razredu.
Prosim, nadaljujte učno uro.
Mesečeva geografija me še nikoli ni tako zanimala.
Veliko veste.
Pri 11 letih sem imela davico. Tri mesece sem bila v karanteni.
Oče mi je kupil teleskop in ga postavil zraven moje postelje,
da bi videla vse, kar je zunaj.
Mislite, da bomo kdaj potovali na luno
kot potujemo po deželi z vlaki?
Nedvomno, vendar šele čez 84 let in ne z vlakom.
Imeli bomo vesoljske kapsule. Nosile jih bodo rakete,
ki ustvarijo tako mogočne eksplozije, da...
Da se uprejo težnosti
in izstrelek ponesejo v vesolje.
Tudi jaz poznam to knjigo!
Citirate Julesa Verna, Potovanje na luno.
Ste brali Julesa Verna?
Nora sem nanj.
Jaz tudi.
20.000 milj pod morjem je moja najljubša knjiga.
Ko sem kot otrok prvič prebral to knjigo,
sem hotel spoznati kapitana Nema.
Ne šalite se. Niste je mogli prebrati kot deček.
Izšla je šele pred desetimi leti.
Hočem reči, počutil sem se kot otrok.
Nisem še srečal ženske, ki bi ji bil všeč Jules Verne.
Tudi jaz še nisem srečala moškega, ki bi vam bil podoben.
Doc?
Upam, da veš, kaj počneš.
Meni govoriš?
Meni govoriš, Tannen?
Samo jaz sem tukaj.
Kar daj. Olepšaj mi dan.
-Dobro jutro. -Jutro.
Izvolite cigaro.
Vam lahko pomagam?
-Hvala, v redu je. -Jutri vam želim vso srečo.
-Molili bomo za vas. -Hvala.
Dobro jutro. Bi jutri radi imeli novo obleko?
Ni treba, hvala.
-Kaj pa počneš? -Nič.
Uživam v lepem jutru.
Tukaj je zjutraj res lepo, se ti ne zdi?
Ja.
Pripraviti morava deloreana in vse potrebno.
Glej tisti nagrobnik.
Pokaži mi fotografijo.
Moje ime je izginilo.
TU POČIVA UMRL 7. SEPTEMBRA 1885
Lepo, Doc.
Jutri se vračava v prihodnost in zdaj se vse briše.
Toda samo moje ime.
Nagrobnik in datum sta ostala.
Tega ne razumem.
Veva, da slika kaže, kaj se bo zgodilo,
če se današnji dogodki nadaljujejo v jutrišnji dan.
-Drži. In? -Oprostite, g. Eastwood.
-Vzeti vam moram mero. -Saj vam pravim, da ne potrebujem obleke.
-Za vašo krsto. -Mojo krsto?
Stave so 2 : 1 proti vam.
Raje sem pripravljen.
Na nagrobniku mogoče ne bo mojega imena,
temveč tvoje.
-Orkamast. -Vem, hudo.
Zakaj imaš to pištolo?
Saj se ne misliš pomeriti s Tannenom?
Jutri zjutraj se bom s tabo vrnil v prihodnost.
Toda če Buford Tannen pride delat zgago, bom pripravljen.
Slišal si, kaj mi je capin rekel.
Žaljivka te že ne sme spraviti iz tira.
Prav zato imaš tisto nesrečo v prihodnosti.
Kaj je z mojo prihodnostjo?
Ne morem ti povedati, samo poslabšalo bi zadeve.
Počakaj. Kaj je narobe z mojo prihodnostjo?
Vsi moramo sprejemati odločitve, ki vplivajo na naše življenje.
Ti moraš storiti, kar se ti zdi prav, jaz pa prav tako.
-Marty. -Ja?
Odločil sem se.
Jutri ne bom šel s tabo.
Tukaj bom ostal.
Kaj pa govoriš?
Nima smisla, da bi se sprenevedal.
-Zaljubljen sem v Claro. -Ojej.
Ne sodiva sem. Ne ti ne jaz.
Mogoče boš jutri le ustreljen ti.
Ta nagrobnik te morda še čaka.
Marty, prihodnost ni zapisana.
Lahko jo spreminjamo, kar dobro veš.
Vsak lahko sam kroji svojo prihodnost.
Ne bom dovolil, da navadna fotografija določa mojo usodo.
Živeti moram tako, kot mi narekuje srce.
Doc, znanstvenik si.
Povej mi. Kaj ti narekuje razum?
Prav imaš.
-Dobro je šlo. -Vsaj posloviti se moram od nje.
Daj no. Premisli. Kaj ji boš pa rekel?
"Vrniti se moram v prihodnost"?
Tega ne bo razumela.
V tej godlji sva skupaj, pa je še jaz ne razumem.
Doc. Poslušaj.
Mogoče...
Mogoče bi lahko Claro vzela s sabo.
V prihodnost?
Sam si me opomnil, da sem znanstvenik. Tega se moram lotiti znanstveno.
Opozoril sem te, da ni prav, če kontinuum spreminjaš
v svojo korist. To velja tudi zame.
Sledila bova načrtu. Takoj ko se vrneva v leto 1985,
bova uničila ta peklenski stroj.
Potovanje skozi čas je postalo preveč boleče.
Clara, jaz sem, Emmett.
Kar naprej, prosim.
Raje ne.
Kaj je narobe?
Prišel sem se poslovit.
Poslovit? Kam pa greš?
Odhajam. Bojim se, da se ne bova več videla.
Emmett.
Clara, vedeti moraš, da mi veliko pomeniš.
Toda spoznal sem, da ne sodim sem in da se moram vrniti tja, od koder prihajam.
Kje pa je to?
Ne morem ti povedati.
Potem me vzemi s sabo, kamorkoli že greš.
Ne morem.
Ko vsaj ne bi bilo tako, toda verjemi mi,
da te ne bom nikoli pozabil in da te ljubim.
Ne razumem, kaj bi mi rad povedal.
Clara. Tega sploh ni mogoče razumeti.
Moram vedeti, prosim te.
Če me imaš res rad, mi povej resnico.
Prav.
Prihajam iz prihodnosti.
Pripotoval sem s časovnim strojem, ki sem ga izumil,
in jutri se moram vrniti v leto 1985.
Prav, Emmett.
Razumem.
Razumem, ker veš, da imam rada romane Julesa Verna,
in zato napletaš to štorijo, da bi me naplahtal.
Slišala sem že marsikatero debelo laž,
toda če misliš, da ti bom nasedla,
me žališ in ponižuješ!
Rekel bi preprosto: "Ne ljubim te in nočem te več videti."
To bi bilo vsaj spoštljivo!
Vendar ni res.
Tudi mene je veselilo.
Emmett, kot ponavadi?
Ne, Chester. Nocoj bom potreboval nekaj precej močnejšega.
-Oranžado? -Viski, Chester.
Viski? Si prepričan?
Spomni se, kaj se ti je zgodilo 4. julija.
Viski.
Prav, nisem tvoj oče.
Samo nočem, da bi si škodoval.
Steklenico kar pusti.
Za žensko gre, kajne?
Saj sem vedel. Ta izraz na moškem sem videl
neštetokrat, kamor me je zanesla pot.
Lahko vam rečem le eno, prijatelj. Preboleli jo boste.
Clara je ena na milijon.
Ena na milijardo. Ena na deset na stoto potenco.
Ženska mojih sanj in zdaj sem jo za vedno izgubil.
Še druge ženske so, verjemite mi.
Ko takole prodajam bodečo žico po vsej deželi,
sem spoznal, da je eno gotovo:
nikoli ne veš, kaj te čaka v prihodnosti.
Prihodnost. O tem bi vam lahko povedal marsikaj.
Sem pa res zaspal.
Koliko je ura, Doc?
Doc!
TU POČIVA UMRL 7. SEPTEMBRA 1885
Zbudi se!
Vstanite, pojdimo!
Ustreliti moram ščene.
Zgodaj je še, šef. Kam se ti mudi?
Lačen sem.
V prihodnosti ne bomo potrebovali konjev.
Imeli bomo motorizirane vozove, imenovane avtomobili.
Če imajo vsi te avto nevemkaj,
ali še sploh kdo hodi ali teče?
Seveda, vendar za zdravje ali zabavo.
Tek za zabavo? Kakšna zabava pa je to?
Doc!
Koliko je spil?
Nič. Tale je prvi, a se ga ni niti dotaknil.
Samo rad ga drži.
Doc! Kaj pa počneš?
Izgubil sem jo, Marty. Tukaj nimam ničesar več.
Zato se moraš vrniti z mano.
-Kam? -Nazaj v prihodnost!
-Prav imaš. Greva! -To.
Če dovolite, gospodje, s prijateljem se nama mudi na vlak.
Na zdravje, kovač.
-In na prihodnost. -Amen.
-Nikar, Emmett!
Doc!
Dajmo, Doc, zbudi se!
-Koliko jih je spil? -Samo tega.
Samo tega? Dajmo, Doc.
Tega pa res hitro spraviš pod mizo.
-Prinesite mi črno kavo. -Joey, kavo.
Gospa?
-Kako daleč gre vlak ob 8.00? -Do San Francisca.
Enosmerno vozovnico, prosim.
Če ga hočeš hitro spraviti na noge,
potrebuješ nekaj veliko močnejšega od kave.
Kaj predlagate?
Joey, pripraviva sok za dobro jutro.
Spij, Doc.
Čez približno deset minut bo trezen kot duhovnik v nedeljo.
Deset minut!
Zakaj nama gre vedno tako na tesno?
Na nos mu daj ščipalko.
Ko odpre usta, mu ga zlij v grlo.
Umakni se.
-Še vedno ni prišel k sebi. -To je bil samo refleks.
Nekaj minut bo še trajalo, da mu zbistri glavo.
Odlično.
Dajmo, Doc. Zbudi se.
Zbudi se!
Seamus? Tebe pa nisem pričakoval.
Nekaj mi pravi, da moram biti danes tukaj,
kot da bi šlo za mojo prihodnost.
Vsak hip se bo zbrihtal. Dajmo.
Dajmo, Doc. Zbudi se že.
Si tukaj, Eastwood?
Ura je 8.00 in kličem te ven.
Ni še 8.00!
Po moji uri je!
Opraviva enkrat za vselej, ščene!
Ali pa nimaš jajc?
TU POČIVA CLINT EASTWOOD
Poslušaj.
Danes mi res ni do tega.
Zato predajam boj.
Predajaš?
Kaj to pomeni?
-Zmagal si brez boja. -Brez streljanja? Tega ne more.
Tega ne moreš!
Veš, kaj se mi zdi?
Čisto navaden šlevast usrane si.
Štel bom do deset, ti mi pa dokaži, da se motim!
Ena!
Zbrihtaj se, Doc.
-Dve! -Spravi se ven, sinko.
Nate sem stavil za 20 dolarjev zlata. Ne razočaraj me.
Tri!
Jaz sem stavil za 30 dolarjev zlata proti tebi, ne razočaraj me.
Štiri!
Pomeri se z njim, sinko. Če ne boš šel ven...
-Kaj? -Pet!
-Kaj, če ne bom šel ven? -Si strahopetec.
Šest!
In za strahopetca boš veljal do konca svojih dni.
Vsi bodo govorili, da je Clint Eastwood
največja reva na Zahodu!
Sedem!
Vzemi!
Osem!
Pištolo že imam.
Devet!
Deset!
Me slišiš, ščene?
Deset, sem rekel, ti poscano revše!
Tepec je!
Briga me, kaj pravi Tannen!
Briga me, kaj pravite vsi.
-Bo šlo, Doc? -Ja.
Kako me boli glava!
-Imate stranski izhod? -Zadaj je.
Greva.
Boš že prišel ven ali naj pridem pote?
Edino, kar tukaj res pogrešam, je aspirin.
Hej!
Roke kvišku, kovač!
Reveža je sinoči res zvilo.
Tako strtega srca še nisem videl.
Ko je rekel, da ne ve, kako naj sploh še živi,
ker je ubogo dekle tako prizadel,
se mi je zasmilil v dno duše.
Poslušaj, Eastwood!
Danes bom nekoga počil in najljubše mi bo, če boš to ti.
Toda če si prevelika reva,
bom pač pihnil tvojega prijatelja kovača.
Ne skrbi zame, Marty, in se reši!
Eno minuto imaš. Me slišiš, ščene? Eno minuto!
Nisem še videl, da bi moški tako trpel zaradi ženske.
Kako je že rekel, da ji je ime? Cara? Sara?
-Clara. -Clara.
-Oprostite. -Izvolite?
Je bil visok, z velikimi prijaznimi očmi
in dolgimi srebrnkastimi lasmi?
Poznate ga.
Emmett!
Čas se je iztekel, ščene!
Pripravi se na srečanje s Stvarnikom, kovač.
Tukaj sem, Tannen!
Potegni!
Ne!
Lahko bi se zmenila po moško.
Motiš se, fante.
Hvala.
To je bilo pa dobro.
-Veš, kaj se mi zdi? -Ne.
-Da bo šel Buford v zapor. -Ja.
Spravi ga ven iz tega dreka.
Za njima!
Buford Tannen, aretiran si zaradi ropa poštne kočije.
Želiš kaj povedati?
Sovražim gnoj.
Glej!
TU POČIVA
To!
-Vlak! -Nama bo uspelo?
Prestreči ga morava pri Coyote Passu.
G. Eastwood.
-Vaša pištola, gospod. -Hvala, mali.
Seamus.
Vredna je 12 dolarjev. Čisto nova.
-Lahko jo zamenjam za nov klobuk. -Res je. Pazite na otroka!
Bom.
Emmett!
ZAČETEK RUDNIK SREBRA
"Časovni stroj."
Pridi!
-Dajmo! -Daj mi roko!
Pridi že, Marty.
Greva!
Zakrinkajva se.
-Roke kvišku! -Je to rop?
Znanstveni poskus.
Tik pred kretnico ustavite vlak.
-Doc! -Odklopi vagone!
O tem sanjam že vse življenje.
Kaj je to?
Moja različica briketov.
Stisnjen les z antracitnim prahom, kemično obdelan, da gori močneje in dlje.
S tem mi ni treba nalagati na ogenj.
Ti trije se bodo vžgali drug za drugim,
okrepili ogenj, zvišali pritisk v kotlu
in vlak bo šel hitreje.
Pripravljen!
Emmett!
So časovni tokokrogi vključeni?
Ja.
Vpiši ciljni čas:
27. oktober 1985 ob 11.00.
Vpisano. Vzdržujeva hitrost 40 kilometrov na uro.
Podkuril bom z briketi.
Novi merilnik na plošči bo kazal temperaturo v kotlu.
Barvne oznake kažejo, kdaj se vžgejo posamezne klade.
Zelena, rumena in rdeča.
Vsako detonacijo bo spremljal nenaden pospešek.
Upam, da bova prišla do 140 km na uro, še preden kazalec prestopi 2.000.
Kaj se zgodi, ko prestopi 2.000?
Kotel bo eksplodiral!
Sijajno!
-Presegla sva 55 kilometrov na uro. -V redu. Prihajam.
Emmett!
Dajmo.
Drži se, rumena klada bo eksplodirala!
Mejduš.
Čez 65 greva!
Emmett!
Zdaj greva že čez 70. Le tako naprej!
80.
-Emmett! -Clara!
Ljubim te!
-Kaj se dogaja? -Clara je na vlaku!
Clara? Krasno.
V kabini je. Ponjo grem.
Mlin na veter!
Doc, čez 80 kilometrov na uro greva! Ne bo ti uspelo!
Potem mora iti z nama! Sporočaj mi hitrost!
Clara, splezaj sem!
-Ne vem, ali bom zmogla! -Boš!
Samo dol ne glej!
Tako!
95 kilometrov na uro!
Dobro ti gre! Le počasi!
Pridi!
Samo še malo!
Ne morem, strah me je!
110!
Kar hodi, Clara!
Dobro ti gre!
Tako, lepo počasi!
Ne glej dol. Saj gre!
Rdečo klado bo razneslo!
Clara!
Emmett!
Skušam te doseči!
-Drži se, Clara! -Ne morem!
Potisnil ti bom letalno desko!
Pazi, Marty!
Na pomoč, Emmett!
Drži se!
Si pripravljen, Doc?
Ujemi!
To!
KONEC PROGE
Emmett!
Drži se!
To!
EASTWOODOVA GRAPA
Torej, Doc,
uničen je.
Kot si želel.
-Umakni se, butelj... -Pazi se, Biff!
Nisem te hotel prestrašiti. Nisem te prepoznal.
-Kaj pa počneš? -Nanašam drugo plast voska.
Se greš kavbojce in indijance?
Pridite. Zamudili bomo malico.
Prihajam, Dave.
Očka, rezervacija ne bo veljala ves dan.
Ne najdem drugih očal.
-Lorraine, si jih videla? -V usnjenem suknjiču jih imaš, dragi.
Kaj je narobe, Marty? Mislili smo, da si šel k jezeru.
-To si oblekel? -Hvalabogu, da je z vami spet vse v redu.
Kdo pa naj bi bil? Clint Eastwood?
Ja. K Jennifer grem.
-Klobuk mi je res všeč. -Hvala, Biff.
Jennifer.
Jen.
Jennifer.
Marty.
Marty!
Grozno se mi je sanjalo.
Sanje so bile tako resnične.
O prihodnosti.
O naju.
Odpustili so te.
O čem pa govoriš?
V Hilldalu živiva.
Hočem reči, tu bova živela.
Nekega dne.
Saj se mi je sanjalo, kajne?
Hej.
Veliki M.
-Kako kaj, McFly? -Živjo, Needles.
Dobra škatla. Pokaži, kaj zmore.
-Ko bo zelena. -Ne, hvala.
Kaj je, si ne upaš?
Reva McFly.
-Nikar, Marty. -Trdno se primi.
Dajmo! Gremo!
Gremo!
Si to naredil nalašč?
Ja. Misliš, da sem tako neumen, da bi dirkal s tem oslom?
Jaz bi zadel tistega rolls-roycea.
ODPUŠČEN SI!
Izbrisano je.
Prav imaš. Ni veliko ostalo.
Doc se ne bo vrnil.
Zelo ga bom pogrešal.
Kaj, hudiča...
Doc!
Marty!
Doc!
Na paro gre!
Naj ti predstavim družino. Claro poznaš.
-Živjo, Marty! -Pozdravljeni.
Pa najina fanta:
Jules in Verne.
Fanta, tole sta Marty in Jennifer.
Nisem si mislil, da te bom še kdaj videl.
Dober znanstvenik ne pozna meja.
Moral sem se vrniti po Einsteina
in nisem hotel, da bi te skrbelo zame.
Prinesel sem ti spominek.
Sijajna je, Doc. Hvala.
Dr. Brown, tole sporočilo sem prinesla iz prihodnosti
in zdaj je izbrisano.
Seveda je izbrisano.
Kaj to pomeni?
Pomeni, da vajina prihodnost še ni zapisana.
Nikogaršnja ni.
Sama si krojita svojo prihodnost. Glejta, da bo dobra.
Potrudila se bova.
Umaknita se!
Pripnita se, fanta.
Kam greste zdaj? Nazaj v prihodnost?
Ne. Tam smo že bili.
KONEC