Sâmbătă - 12 noiembrie 1955- ora 22.03
Doc.
- Doc! - Ce e?
Calmează-te. Sunt eu, Marty!
Imposibil. Doar te-am trimis înapoi în viitor.
M-ai trimis înapoi, dar eu m-am întors.
M-am întors din viitor.
Pe toţi dracii!
- Copii, ce oră e? - E ora emisiunii pentru copii!
- "E ora emisiunii pentru copii" - Pe toţi dracii!
Emisiunea pentru copii?
Data: duminică, 13 noiembrie 1955, ora 7.01.
Experimentul de călătorie în timp de aseară se pare că a reuşit.
Fulgerul a lovit turnul la ora 22.04...
alimentând cu cei 1,21 gigawaţi necesari...
maşina timpului, care a dispărut într-o explozie de lumină...
lăsând două dâre de foc în urma sa. Am presupus că Marty şi maşina...
au fost transportaţi înainte în timp, în anul 1985.
După aceea, nu-mi mai amintesc ce s-a întâmplat.
Nu-mi amintesc nici măcar cum am ajuns acasă.
Poate că descărcarea electrică şi câmpul de deplasare temporală...
generate de vehicul au produs o interferenţă cu undele mele cerebrale...
ducând astfel la o amnezie temporară.
Îmi amintesc că, la câteva clipe după dispariţia maşinii timpului...
în viitor...
am avut o viziune cu Marty care spunea că s-a întors din viitor.
Hei, Doc.
Desigur, asta e o imagine reziduală.
Calmează-te. Sunt eu, Marty!
Imposibil. Doar te-am trimis înapoi în viitor!
Aşa e, dar eu m-am întors din viitor. Nu-ţi aminteşti?
Ai leşinat. Te-am adus acasă.
Nu se poate! Nu poţi fi aici!
N-are sens! Refuz să cred că eşti aici!
Sunt aici şi are sens. M-am întors din nou în 1955 cu tine.
Tu, cel din 1985, aşteptai să iau o carte de la Biff!
După ce am luat cartea, tu, cel din 1985, erai în DeLorean...
care a fost lovită de fulger, iar tu ai fost trimis în 1885!
1885?
E o poveste interesantă, băiat din viitor...
dar e ceva ce nu înţeleg.
Dacă eu cel din viitor sunt acum în trecut, tu de unde ştii asta?
Mi-ai trimis o scrisoare.
''Dragă Marty, dacă am calculat bine...
''vei primi scrisoarea imediat după ce maşina a fost lovită de fulger.
''Mai întâi află că sunt viu şi teafăr.
''Am trăit fericit în aceste ultime opt luni în anul 1885.
''Fulgerul care a lovit maşina a produs...
''o supraâncărcare ce a stricat circuitele temporale...
''a activat condensatorul de flux şi m-a trimis înapoi în 1885.
''Supraâncărcarea a produs un scurt-circuit...
''şi a distrus circuitele de zbor. Din păcate, maşina nu va mai zbura niciodată.''
Chiar a zburat?
Da, am transformat-o în maşină zburătoare în anul 2015.
Incredibil!
''Mi-am deschis un atelier de fierărie, ca acoperire...
''în timp ce încercam să repar circuitele temporale.
''Din păcate, nu am reuşit...
''pentru că piesele de schimb potrivite nu vor fi inventate decât în 1947.
''Acum mă pricep destul de bine la potcovit cai şi reparat căruţe.''
1885! Uimitor!
Deci am ajuns fierar în Vestul Sălbatic.
E groasă.
''Am îngropat maşina în mina părăsită Delgado...
''de lângă vechiul cimitir, după cum se vede şi pe această hartă.
''Sper că n-o va găsi nimeni şi că se va păstra până o vei dezgropa tu în 1955.
''Înăuntru vei găsi instrucţiuni de reparare.
''Copia mea din 1955...'' Adică eu.
''... o va putea repara cu uşurinţă, ca tu să o poţi duce înapoi în viitor.
''După ce te întorci în 1985, distruge maşina timpului.''
- Să o distrugi? - E o poveste lungă.
''Repet, nu încerca să vii aici să mă iei.
''Trăiesc fericit la aer curat...
''în spaţii deschise.
''Mi-e teamă că alte călătorii inutile în timp...
''riscă doar să distrugă continuum-ul spaţiu-timp.
''Te rog să ai grijă de Einstein pentru mine.''
Einstein?
Aşa îl cheamă pe câinele tău din 1985.
''Ştiu că se va simţi bine la tine.
''Nu uita să-l plimbi de două ori pe zi şi să-l hrăneşti numai cu conserve.
''Acestea sunt dorinţele mele. Te rog să le respecţi întocmai.
''Adio acum, Marty, şi îţi doresc drum bun.
''Mi-ai fost un prieten bun, sincer şi credincios...
''şi mi-ai făcut viaţa mai frumoasă.
''Mă voi gândi mereu cu drag la tine...
''şi vei avea mereu un loc special în inima mea.
''Prietenul tău în timp, Doc Emmett L. Brown.
''1 septembrie 1885.''
Nu credeam că pot scrie ceva atât de mişcător.
E foarte frumos.
Fii liniştit, Copernic. Va fi bine.
Îmi pare rău. E vina mea că ai rămas acolo.
Nu trebuia să-l las pe Biff să mă bată.
Puteam ajunge într-un loc mai rău decât Vestul Sălbatic.
Puteam ajunge în evul mediu timpuriu.
Probabil că m-ar fi ars pe rug ca eretic.
Hai să ne uităm pe hartă.
Maşina timpului este îngropată într-un tunel lateral.
Poate va trebui să folosim explozibil.
Cred că ai trezit şi morţii cu explozia asta.
Ia aparatul de fotografiat. Vreau să documentez totul.
Îmi amintesc când am încercat să ajung în centrul Pământului.
Îl citisem pe Jules Verne, autorul meu preferat.
Mi-am pregătit expediţia timp de săptămâni, dar n-am ajuns aşa departe.
Desigur, aveam doar 12 ani.
Scrierile lui Jules Verne...
mi-au influenţat profund viaţa.
La 11 ani am citit prima dată 20.000 de leghe sub mări.
Atunci mi-am dat seama că trebuie să-mi dedic viaţa ştiinţei.
Uită-te aici.
Iniţialele mele!
Exact ca în "Călătorie spre centrul Pământului"!
Înseamnă că maşina timpului este în spatele acestui zid!
A stat îngropată aici 70 de ani, două luni şi 13 zile.
Uimitor!
''După cum vezi, fulgerul a scurtcircuitat microcipul de control al circuitului temporal.
''Următoarea...''
Schemă.
''Schemă de principiu vă va permite să construiţi o piesă de schimb...
''cu componente din 1955 şi să repuneţi în funcţiune maşina timpului.''
E de necrezut că o piesă aşa de mică poate fi o problemă aşa de mare.
Nu-i de mirare că s-a stricat. Scrie pe ea: ''Fabricat în Japonia.''
Cum adică? În Japonia se fac lucrurile cele mai bune.
Incredibil!
Când eram copil voiam să fiu cowboy.
Acum, aflând că îmi petrec viitorul în trecut...
mi se pare un mod minunat de a-mi petrece anii de pensie.
Tocmai mi-am dat seama că, dacă am ajuns în 1885...
poate acum sunt în cărţile de istorie. Sunt curios.
Pot să caut informaţii despre mine în ziarele vechi?
Nu ştiu.
Mereu spui că nu e bine să ştii prea mult despre propriul destin.
Ai dreptate. Ştiu deja prea mult.
Mai bine să nu aflu prea mult despre viitorul meu.
Copernic, vino!
Îl aduc eu.
Copernic!
Hai să mergem acasă!
Ce e?
Ce ai?
AICI ZACE EMMETT BROWN DECEDAT 7 SEPTEMBRIE 1885
Hai să mergem.
Doc, vino aici!
Repede!
Ce e? Parcă ai văzut o stafie.
Eşti pe-aproape.
Pe toţi dracii!
Uită-te aici.
''Decedat 7 septembrie 1885.'' Adică o săptămână după ce ai scris scrisoarea!
''Ridicat întru veşnica lui pomenire de iubita sa Clara.''
Cine naiba e Clara?
- Te rog nu sta acolo! - Iartă-mă.
Trebuie să mai fac o fotografie.
''Împuşcat pe la spate de Buford Tannen pentru 80$''?
Ce fel de viitor e ăsta?
''Buford Tannen era un pistolar vestit...
''iute la mânie, care vorbea aiurea...
''de aceea a fost numit 'Câinele Turbat'.
''Trăgea fără să se gândească şi se lăuda că a omorât 12 oameni...
''fără a socoti şi indienii sau chinezii.''
- Zice şi de mine? Sunt unul dintre cei 12? - Aşteaptă.
''Aceste afirmaţii nu pot fi dovedite, nu mai există însemnări precise...
''după ce Tannen a împuşcat un redactor...
''care a tipărit un articol nefavorabil în 1884.''
- De asta nu găsim nimic. - Priveşte.
William McFly şi familia. Rudele tale?
Pe străbunicul îl chema William. El e. Chipeş bărbat.
Familia McFly apare, familia Brown nu.
Poate e o greşeală. Poate nu era mormântul tău.
Poate mai era un alt Emmett Brown în 1885.
Aveai rude aici?
Familia Brown a venit în Hill Valley în 1908. Îi chema von Braun.
Tata şi-a schimbat numele în Primul Război Mondial.
Priveşte!
Pe toţi dracii, eu sunt!
Deci e totul adevărat.
Eu mă duc acolo şi sunt împuşcat.
Asta n-o să se întâmple.
După ce repari circuitul temporal şi pui cauciucuri noi...
eu mă duc înapoi în 1885 şi te aduc acasă.
Îţi vin hainele?
Da, mai puţin cizmele. Sunt cam strâmte.
Eşti sigur că sunt autentice?
Sigur. N-ai văzut filme western?
Ba da.
Clint Eastwood nu purta aşa ceva.
- Clint şi mai cum? - Aşa-i, încă n-ai auzit de el.
Trebuie să porţi cizmele.
Nu poţi purta chestiile astea futuriste în 1885.
N-ar trebui să le porţi nici acum în 1955.
- Când ajung acolo, îmi pun cizmele. - Bine.
Cred că eşti gata. Am pus benzină în rezervor.
Am împachetat hainele tale de viitor.
La nevoie, baterii pentru walkie-talkie.
Dar aparatul de plutit?
- Hoverboard-ul. - Aşa.
Am mult de mers de aici până la Hill Valley.
E planul cel mai sigur.
Nu putem risca să te trimitem într-o zonă populată...
sau într-un loc necunoscut.
Te-ai putea zdrobi de vreun copac ce exista în trecut.
Aici era câmp deschis...
deci vei avea destul loc ca să te opreşti.
Nu uita, unde te duci tu nu există şosele.
Acolo e o peşteră unde poţi ascunde maşina.
Tuburile de control ale noului circuit temporal sunt încălzite.
Circuitul temporal merge.
Am scris scrisoarea pe 1 septembrie, deci te voi trimite...
pe 2 septembrie, într-o miercuri. 2 septembrie 1885, ora 8.00.
Am fost împuşcat luni pe 7. Ai cinci zile ca să mă găseşti.
Conform scrisorii, sunt fierar, deci am pe undeva un atelier.
Trebuie doar să conduci maşina timpului...
direct spre acel ecran, accelerând până la 140 km/h.
Stai puţin.
Dacă mă îndrept spre ecran, o să intru în indienii ăia.
Văd că nu gândeşti în patru dimensiuni.
Vei fi transportat instantaneu în 1885 iar indienii nu vor mai fi acolo.
Bine.
Noroc, pentru amândoi.
Ne vedem în viitor.
- Adică în trecut. - Exact.
Drum bun, Marty!
- CONDUCEŢI PRUDENT! - IEŞIRE
Eşti gata?
Da!
- Start! - Dii, căluţule!
Indienii!
Peştera!
La atac!
La naiba! Cavaleria!
Am spart conducta de carburant.
Maggie, adu nişte apă! Avem un rănit.
Mamă.
- Mamă, tu eşti? - Încet.
Aţi dormit aproape şase ore.
Am avut un coşmar îngrozitor.
Visam că eram într-un western.
Mă fugăreau nişte indieni...
şi un urs.
Acum sunteţi în siguranţă la ferma McFly.
''Ferma McFly''?
Deci tu eşti...
Eşti...
- Cine eşti? - Maggie McFly.
McFly?
Maggie?
Sunt d-na McFly, aşa să-mi spuneţi.
- Pe dv. cum vă cheamă, d-le? - Sunt...
Eastwood.
Clint Eastwood.
V-aţi lovit la cap, d-le Eastwood.
Nu prea tare, noroc că Seamus v-a găsit la timp.
Seamus.
Soţul meu.
Acum scuzaţi-mă, trebuie să mă ocup de William.
William.
Nu plânge, Will.
- El e Will? - Da.
William Sean McFly, primul din familia noastră născut în America.
Nu plânge, Will. Dl. Clint Eastwood a venit în vizită la noi.
Te place.
Maggie.
Am adus cina.
Eu nu mă bag în treburile nimănui...
dar cum aţi ajuns aici...
fără cal, fără cizme şi pălărie?
Păi...
calul meu s-a defectat, un urs mi-a mâncat cizmele...
iar pălăria am uitat-o.
Cum poate cineva să-şi uite pălăria?
- Vreţi nişte apă? - Da.
Să vă spun ce-o să facem, d-le Eastwood.
Vă ajut să-l găsiţi pe prietenul dv. fierar.
La noapte puteţi dormi în hambar...
iar mâine vă voi conduce până la calea ferată.
O urmaţi până în oraş.
Vă dau chiar şi o pălărie.
Minunat. Mulţumesc.
Uite-l şi pe William.
Micuţule.
Da.
Cred că veţi dormi bine în hambar.
Porcii nu s-au plâns niciodată.
Seamus.
- Vino să-ţi spun ceva. - Da.
Ţineţi-l puţin.
Eşti sigur că nu aduci vreun blestem asupra casei, adăpostindu-l aici?
- E un tânăr foarte ciudat. - Da, dar simt ceva special în legătură cu el.
Trebuie să am grijă de el. E important.
Micuţule.
Vezi că şi bebeluşul îl place.
Lui Will nu-i plac străinii.
Parcă ar fi din familie.
Hei, Will.
Deci tu eşti străbunicul meu.
Primul McFly născut în America.
Şi ai făcut pipi pe mine.
CINSTITUL Joe Statler
BAIA PUBLICĂ
- Te rog dă-mi săpunul. - Poftim.
MĂCELĂRIE
SĂRBĂTOAREA ORAŞULUI HILL VALLEY DANS - MÂNCARE - JOCURI
SÂMBĂTĂ SEARA 5 SEPTEMBRIE
ÎNCEPE CONSTRUIREA TURNULUI CU OROLOGIU
TÂMPLAR
BIROUL ŞERIFULUI
Ia uitaţi-vă cine a intrat.
Nu ştiam că a sosit circul în oraş.
O fi luat cămaşa de la un chinez mort.
Ce vrei să bei, străine?
Vreau...
- apă cu gheaţă. - Apă cu gheaţă?
Apă?
Atunci du-te şi bea din adăpătoarea cailor.
Aici servim whisky.
- Scuzaţi-mă. - Pentru ce?
Caut un fierar.
Hei, McFly!
Parcă ţi-am spus să nu mai vii niciodată
Tu nu eşti Seamus McFly.
Deşi semeni cu el, mai ales cu pălăria asta urâtă.
Eşti rudă cu amărâtul ăla?
- Cum te cheamă? - Marty
Eastwood.
Clint Eastwood.
- Ce nume tâmpit mai e şi ăsta? - Ce pipernicit!
Băieţi, ia uitaţi ce dinţi, parcă-s perle!
N-am văzut dinţi aşa drepţi decât de cumpărat.
Ia uitaţi-vă la mocasini. Din ce animal sunt făcuţi?
- Ce înseamnă asta? - ''Nike''? E în limba indienilor?
Crâşmar, îl caut pe netrebnicul ăla de fierar.
- L-ai văzut pe undeva? - Nu, d-le Tannen.
Tu eşti Tannen Câinele Turbat.
''Câinele Turbat''?
Urăsc numele ăsta.
Îl urăsc, ai înţeles?
Nimeni nu-mi spune mie ''Câinele Turbat''!
Cu atât mai puţin un gunoi spilcuit ca tine.
Ia dansează!
Hai, pipernicitule! Dansează mai bine!
La naiba.
- Fugi, veveriţă. - Prindeţi-l!
Avem un tribunal nou. E timpul să spânzurăm pe cineva.
Ia uitaţi cum se leagănă.
De mult n-a mai fost spânzurat nimeni.
Am împuşcat puricii de pe un câine de la 500 de metri, Tannen...
acum ţintesc spre capul tău.
- Îmi datorezi bani, fierarule. - De ce?
Calului meu i-a căzut o potcoavă.
Tu l-ai potcovit, deci tu eşti de vină.
Dar nici tu nu m-ai plătit, deci suntem chit.
Greşeşti!
Când s-a întâmplat asta, am căzut de pe cal.
Din cauza asta am spart o sticlă de whisky.
Am calculat că îmi datorezi 5$ pentru whisky...
şi 75$ pentru cal.
În total 80$.
Dacă i-a căzut potcoava, adu calul şi îl potcovesc din nou.
L-am împuşcat!
- Asta-i treaba ta. - Ba nu, e a ta.
De acum încolo, să te uiţi înapoi când mergi.
Fiindcă într-o zi vei primi un glonţ în spate.
Doc!
Marty, ţi-am spus clar să nu vii aici...
ci să te întorci direct în 1985.
Ştiu, dar a trebuit să vin.
Ce bine-mi pare că te văd.
Trebuie să faci ceva cu hainele astea.
- Îmbrăcat aşa, poţi fi împuşcat. - Sau spânzurat.
Ce tâmpit te-a îmbrăcat aşa?
Tu.
EMMETT BROWN DECEDAT 7 SEPTEMBRIE 1885
''Împuşcat pe la spate de Buford Tannen pentru 80$''?
''7 septembrie''?
Adică luni!
Mai bine i-aş fi dat banii.
Cine e ''iubita lui Clara''? Nu cunosc nici o Clara.
Habar n-am, Doc.
Credeam că e vreo prietenă de-a ta.
Implicarea mea într-o asemenea relaţie socială...
aici în 1885...
ar putea distruge continuum-ul spaţiu-timp.
Ca om de ştiinţă...
nu-mi pot asuma acest risc.
Mai ales după tot ce ni s-a întâmplat.
- Hei, Emmett! - Hubert.
E primarul.
Scuză-mă.
Ţi-aduci aminte că săptămâna trecută te-ai oferit...
să o întâmpini la gară pe noua profesoară?
Da.
Tocmai am aflat că vine mâine.
Ai aici toate amănuntele.
- Mulţumesc pentru ajutor. - Oricând.
Se numeşte d-ra Clara Clayton.
Ei bine...
acum ştim cine e Clara.
E imposibil.
Ideea că m-aş putea îndrăgosti la prima vedere e o prostie romantică.
Acest concept nu are nici o explicaţie ştiinţifică.
Asta nu e ştiinţă.
Când întâlneşti fata potrivită, te loveşte ca un trăsnet.
Te rog nu spune asta.
Aşa a fost cu mine şi cu Jennifer.
Nu puteam să ne mai luăm ochii unul de la altul.
Sper că Jennifer e bine.
Nu-mi vine să cred că am lăsat-o pe verandă.
N-ai grijă. Va fi bine.
Când ai ars almanahul în 1955, linia timpului a revenit la normal.
Când ne vom întoarce în 1985...
va fi de-ajuns să te duci la ea acasă şi s-o trezeşti.
Roteşte supapa aceea spre dreapta.
Cât mai mult.
Hai!
- Ceai cu gheaţă? - Nu, mulţumesc.
E un frigider.
D-ra Clayton va trebui să găsească pe altcineva s-o aducă.
Dacă n-o întâlnesc, nu mă pot îndrăgosti de ea.
- Tu eşti specialistul. - Bine.
Luăm maşina şi ne întoarcem în viitor.
Rezervorul de benzină s-a găurit când am aterizat...
deci trebuie să-l reparăm şi să găsim benzină.
Vrei să spui că n-avem benzină?
Nu contează. Doar îl avem pe dl. Fusion.
Dl. Fusion alimentează circuitul temporal şi condensatorul de flux.
Dar motorul cu ardere internă funcţionează cu benzină normală.
Aşa a fost întotdeauna.
Aici o să apară benzinăriile abia în secolul viitor.
Fără benzină, maşina nu poate atinge 140 km/h.
Atunci ce facem?
- 35 km/h! - Marty, n-are rost.
Nici cel mai rapid cal din lume nu face mai mult de 55-60 km/h.
Crâşmarul spune că e băutura cea mai tare.
Încearcă.
Apasă pe acceleraţie!
La naiba!
A stricat injectorul. Chiar că e tare.
Am nevoie de o lună să îl repar.
O lună?
- Vei fi împuşcat luni! - Ştiu!
Aş vrea...
Stai!
Putem s-o împingem la vale de pe un deal abrupt!
N-o să găsim o suprafaţă destul de netedă. Doar dacă...
Sigur! Gheaţă!
Aşteptăm până la iarnă când îngheaţă lacul.
La iarnă? Ce tot spui? Peste trei zile e luni!
Bine. Hai să gândim logic.
Ştim că nu poate merge singură. Ştim că nu o putem trage.
Dacă am putea găsi un mod...
să o impingem pana la 140 km/h...
Asta e.
Ce viteză atinge? Eu am atins 90 km/h.
Am auzit că Frank Fargo Neânfricatul a atins aproape 110 km/h...
pe lângă Verde Junction.
Crezi că poate ajunge până la 145 km/h?
145? Ce tâmpenie. Nimeni nu se grăbeşte aşa tare!
Noi doi am pus pariu pe asta.
În teorie, crezi că se poate face?
Dacă ai avea o porţiune dreaptă de cale ferată, fără pantă...
fără vagoane...
şi dacă focul ar fi destul de fierbinte.
Mai fierbinte decât focul iadului.
Ar putea atinge viteza asta.
Când vine următorul tren?
Luni dimineaţa la 8.00.
Porţiunea asta de 5 km se bifurcă din linia principală până la Râpa Clayton.
E o porţiune lungă şi dreaptă care va exista şi în 1985.
Aici vom împinge maşina cu ajutorul locomotivei.
Ciudat. Pe harta asta Râpa Clayton se numeşte ''Râpa Shonash''.
Probabil e vechiul nume indian. Perfect.
O porţiune care traversează podul peste prăpastie...
şi ajunge lângă şantierul din Hilldale.
Da, dar pe harta asta...
nu e nici un pod.
Ideea asta cade.
Nu putem aştepta să-l termine.
Marty, e perfect.
- Văd că nu gândeşti în patru dimensiuni. - Am defectul ăsta.
Nu înţelegi? Podul va exista în 1985.
E un pod sigur şi e încă folosit.
Dacă maşina atinge 140 km/h...
înainte să ajungem la marginea prăpastiei...
vom ajunge instantaneu la un punct din timp în care podul e terminat.
Vom avea şine sub noi şi vom traversa râpa în siguranţă.
- Ilar locomotiva? - Va fi un accident spectaculos.
Păcat că nu va fi nimeni în jur să-l vadă.
- Ajutor! - Pe toţi dracii!
CAPĂTUL ŞINELOR
Repede!
Săriţi!
Vă mulţumesc, d-le. Mi-aţi salvat...
viaţa.
Emmett Brown la ordinele dv., d-ră...
Clayton.
Clara Clayton.
Clara?
Ce nume frumos!
Pot să vă ajut cu astea?
Nu e nevoie. Mă descurc.
- Aţi făcut deja prea mult. - Nu e nici un deranj.
Zice că se descurcă, iar noi trebuie să plecăm.
D-ră, vă doresc noroc în toate.
Mă ocup eu de plata căruţei.
Mă simt oarecum răspunzător pentru ce s-a întâmplat.
E foarte nobil din partea dv., d-le Brown. Emmett.
Aproape că mă bucur că şarpele acela a speriat caii.
Altfel nu ne-am fi întâlnit niciodată.
Cred că ăsta a fost destinul.
Mulţumesc pentru tot.
Cu multă plăcere.
Ne vom mai revedea?
Sigur. Ne vom revedea mereu. Am un atelier în oraş.
Sunt omul de ştiinţă local, voiam să spun fierarul.
Ce fel de ştiinţă?
Astronomie? Chimie?
Mă ocup de toate ştiinţele.
Trebuie să mergem.
Da. Scuză-ne, Clara.
Trebuie să plecăm.
Pa-pa.
Cum adică, vă veţi revedea mereu?
Poate aşa, în trecere.
Ai văzut cum te privea?
A tras o sperietură pe cinste, aşa-i?
D-ra Clayton era cât pe ce să cadă în Râpa Clayton.
La naiba. Râpa se cheamă aşa după o profesoară.
- Se spune că a căzut acolo acum 100 de ani. - Acum 100 de ani!
- Adică anul ăsta. - Toţi copiii cunosc povestea.
Toţi avem profesori cărora le dorim să cadă în râpa asta.
Pe toţi dracii!
Deci trebuia să cadă în prăpastie.
Cred că am modificat istoria în mod serios.
Ce rău se poate întâmpla?
Râpa n-o să mai poarte numele ei.
Hai să pregătim maşina şi să plecăm de aici.
Aş vrea să nu fi inventat niciodată maşina asta infernală.
Produce numai dezastre.
Doc, aici Marty.
Mă auzi? Terminat.
Recepţionat, Marty.
Chestiile astea încă mai funcţionează.
Bine. Hai să mai revedem o dată planul.
- Scuză grosolănia modelului - Nu-i la scară, dar nu face nimic.
Bine. Mâine noapte, duminică...
punem maşina pe şine, aici...
lângă mina de argint părăsită.
De la macaz se desprinde această bifurcaţie...
care merge 5 km până la Râpa Clayton Shonash.
Trenul pleacă din gară luni dimineaţa la 8.00.
Îl oprim, decuplăm vagoanele, schimbăm macazul şi îl deturnăm...
împrumutăm locomotiva ca să împingem cu ea maşina timpului.
După calculele mele atingem 140 km/h exact înainte de a ajunge...
pe muchia prăpastiei, şi în acel moment vom fi transportaţi înapoi în 1985...
şi vom traversa în siguranţă podul.
Ce înseamnă asta? ''Punct fără întoarcere.''
E ca să fim siguri.
Până acolo, mai avem timp să oprim locomotiva înainte de a cădea în prăpastie.
După ce trecem de moara de vânt, ori ajungem în viitor ori crăpăm.
Conectează-l la polul pozitiv.
- Eşti gata? - Da. Dă-i drumul!
Trenul pleacă din staţie!
Ajunge la macaz!
Se opreşte la macaz!
Schimbă macazul!
Se îndreaptă spre maşină!
Împinge maşina...
care atinge 140 km/h!
E simplu.
Emmett?
E Clara.
Repede, acoperă maşina!
- Bună. - Bună.
Ce surpriză.
Sper că nu deranjez.
Construiam o cale ferată în miniatură.
Când bagajele mi-au căzut din căruţă...
mi s-a stricat telescopul.
Deoarece mi-ai zis că te ocupi de ştiinţe...
m-am gândit că poate îl poţi repara.
Pe bani, desigur.
Nici nu mă gândesc să-ţi iau banii.
Ia să vedem.
Cred că una dintre lentile nu e aliniată...
căci dacă o întorci aşa, imaginea devine neclară.
Vezi?
Dar dacă o întorci invers...
atunci...
Totul devine...
clar.
Îl repar imediat şi ţi-l aduc deseară.
Deseară e sărbătoarea oraşului.
Nici nu mă gândesc să te pun să munceşti într-o asemenea împrejurare.
Mergeţi şi voi, nu-i aşa?
- Noi de fapt - Sigur. Sărbătoarea.
Atunci ne vedem deseară la serbare.
- D-le Eastwood. - D-ră.
Mulţumesc pentru telescop.
Cu multă plăcere.
Frumos telescop.
Doamnelor şi domnilor...
ca primar al oraşului Hill Valley...
sunt fericit să dedic acest orologiu...
locuitorilor din ţinutul Hill!
Fie ca să dureze în veci!
Spuneţi-mi când, d-lor.
Trei! Doi! Unu!
Acum!
Să înceapă petrecerea!
Într-un fel, e just ca noi doi să vedem asta.
Păcat că n-am adus aparatul de fotografiat.
Gata, d-lor?
Singura problemă e că n-o s-o putem arăta nimănui.
Zâmbeşte, Doc.
Ce muzică frumoasă!
Da, are ritm şi se poate dansa.
Apropiaţi-vă şi încercaţi-vă curajul cu ultimele produse...
ale Manufacturii de Arme a Col. Samuel Colt...
din Hartford, Connecticut.
De exemplu, acest model.
Noul Colt Peacemaker, model îmbunătăţit...
de vânzare în seara asta cu numai 12$.
- Bună seara. - Bună seara.
Arăţi foarte bine.
Mulţumesc.
Ai vrea...
- Ai dori să... - Cu multă plăcere.
Tinere, vrei să încerci?
Nu, mulţumesc.
Doc, asta
Fiule!
- Băiete! - Doc ştie să danseze?
Ţi-am spus că şi un copil ar putea mânui arma asta.
- Doar nu ţi-e teamă să încerci. - Nu mi-e teamă de nimic.
Atunci vino aici, fii bărbat.
Trebuie doar să armezi cocoşul...
şi să tragi câteva gloanţe.
Drept în faţă, cu grijă.
Aşa se face.
- Pot să mai încerc o dată? - Sigur.
Spune-mi, unde ai învăţat să tragi aşa?
La parcul de distracţii.
Buford, eşti sigur că fierarul e aici?
Da. Toţi sunt aici în seara asta.
Trebuie să lăsaţi armele aici dacă vreţi să participaţi la petrecere.
- Cine o să ne oblige, bobocule? Tu? - Da.
VĂ RUGĂM LĂSAŢI ARMELE AICI
Şerif Strickland. Nu ştiam că te-ai întors în oraş.
Dacă nu ştii să citeşti afişul, poate înţelegi de asta.
Ce "hombre" dur, atacă pe la spate.
Ca şi tine, profit şi eu cum pot.
Îţi laşi arma?
Voiam doar să glumesc.
Sigur că îmi las arma.
- Vom lăsa armele cu toţii. - Sigur.
Lasă şi cuţitul.
Zâmbeşte, şerifule.
Doar suntem la o petrecere.
Singura petrecere la care voi zâmbi...
va fi spânzurătoarea ta.
Distracţie plăcută!
Aşa trebuie să te porţi cu ei. Nu le da nici un deget...
şi vei păstra mereu disciplina.
Ţine minte acest cuvânt: disciplină!
Da, tată.
Mulţumesc mult.
D-le Eastwood, îmi pare bine că vă văd.
Văd că aveţi haine decente şi o pălărie bună.
Unora nu le-a plăcut cum arătam cu cealaltă pălărie.
Asta vi se potriveşte.
- Vă vine bine. - Mulţumesc.
''Frisbee.'' Marfă.
- Ce înseamnă asta? - E de vânzare.
- E a mea! - Nu mai e.
- Dă-mi-o înapoi. - Uite-l acolo, Buford.
- Unde? - Acolo.
Dansează cu o fustă.
Ce ai de gând să faci, şefule?
Dacă bag ţeava armei în spatele lui, nimeni nu va auzi împuşcătura.
Ai grijă. N-ai decât un glonţ.
N-am nevoie de mai mult.
Ţi-am zis să-ţi păzeşti spatele, fierarule.
Ai venit prea devreme.
E un Derringer. Mic, dar eficient.
Data trecută, tipul a murit abia după două zile.
A sângerat pe dinăuntru. O moarte dureroasă.
Vei fi mort luni cam pe la cină.
Scuzaţi-mă. Nu ştiu cine sunteţi, dar noi dansam.
Ia te uită ce avem aici.
Nu mă prezinţi doamnei? Vreau să dansez şi eu.
Nu-ţi fac plăcerea asta. Dacă vrei, împuşcă-mă.
- Bine. - Dansez cu el.
Ţineţi-i de urât fierarului până fac cunoştinţă cu fata.
Da!
Nu dansez prea bine când partenerul are o armă în mână.
O să te obişnuieşti.
Poate îmi recuperez cei 80$ de la ea!
Las-o în pace!
Cred că poţi face ceva în valoare de 80$.
Cred că mă subestimaţi, d-le.
Da?
Termină!
Lua-te-ar dracu'!
Ba pe tine să te ia!
Te trimit în iad!
- Tu. - Calmează-te, gunoiule.
Ce cuvinte tari, pipernicitule.
Mai ştii să faci şi altceva, pe lângă aruncatul farfuriilor?
Lasă-mi prietenii în pace.
Ce-i cu tine? Ţi-e frică?
Faci pe tine de frică!
Nimeni nu mă face pe mine fricos.
Hai să terminăm asta acum.
Nu acum, Buford. Armele noastre sunt la şerif.
După cum spuneam, să terminăm mâine!
Mâine jefuim diligenţa de Pine City.
Luni facem ceva?
Luni e liber. Îl omori luni.
Mă întorc luni. Atunci vom aranja treaba.
Chiar aici, în stradă...
în faţa saloon-ului.
Bine. Când?
- La amiază? - Amiază?
Eu omor înainte de micul dejun. La 7.00!
La 8.00. Eu omor după micul dejun.
Terminaţi.
Ce s-a întâmplat? Faci scandal, Tannen?
Nu, şerifule.
E o chestiune personală între mine şi Eastwood.
Nu are de-a face cu legea.
În seara asta, totul are de-a face cu legea. Terminaţi.
Cine se ia la bătaie, 15 zile de închisoare.
Suntem la o petrecere. Hai să ne distrăm!
Luni la 8.00, pipernicitule.
Dacă nu eşti aici, te caut şi te împuşc ca pe o raţă.
Se zice ''câine''. Îl împuşti ca pe un câine.
Să mergem!
Lăsaţi-le pe muierile astea cu petrecerea lor!
De ce ai zis că te întâlneşti cu Tannen?
N-ai grijă. Luni dimineaţa vom fi plecaţi.
Teoretic, da. Dar dacă trenul întârzie?
- Vorbim mai târziu. - Vorbim acum.
- Mulţumesc pentru curajul dv. - D-ră.
Dacă n-aţi fi intervenit, l-ar fi împuşcat pe Emmett.
Marty Clint, o conduc pe Clara acasă.
- Bine. Noapte bună. - I-aţi dat o lecţie.
Îmi pare bine că cineva l-a înfruntat pe ticălosul ăla.
Aş vrea să vă ofer ceva de băut.
Nu trebuie să-mi oferi nimic. N-a fost mare lucru
Îţi dau acest Colt Peacemaker nou şi centura, gratis.
Gratis?
Vreau ca toţi să ştie că arma care l-a ucis pe Buford Tannen...
a fost un Colt Peacemaker.
Bine. Mulţumesc mult.
Desigur, dacă pierzi, o iau înapoi.
Mulţumesc.
I-aţi dat o lecţie.
Puteaţi să plecaţi şi nimeni nu v-ar fi luat-o în nume de rău.
Ar fi rămas doar nişte vorbe goale.
În schimb, v-aţi enervat...
făcându-i jocul, după regulile lui.
Seamus, fii liniştit, ştiu ce fac.
- Îmi aminteşte de bietul Martin. - Da.
- Cine? - Fratele meu.
Ai un frate care se cheamă Martin McFly?
Aveam.
Martin se lăsa provocat la bătaie.
Îi era teamă că lumea o să-l considere laş dacă refuza.
Aşa a căpătat un cuţit în burtă, într-un saloon din Virginia City.
Nu se gândea la viitor, bietul Martin. Dumnezeu să-l odihnească.
Sper că dv. vă gândiţi la viitor, d-le Eastwood.
Numai la asta mă gândesc.
Craterul acela izolat, ca o explozie.
- Da. - Acela se numeşte Copernic.
Mă simt de parcă aş preda la şcoală.
Te rog, continuă lecţia.
Geografia lunară e fascinantă.
Ştii foarte multe lucruri.
La 11 ani am avut difterie. Am stat în carantină trei luni.
Tata mi-a adus acest telescop şi l-a pus lângă pat...
ca să mă pot uita pe fereastră.
Crezi că vom călători vreodată spre lună...
aşa cum călătorim acum cu trenul?
Da. Dar va fi abia peste 84 de ani şi nu vom călători cu trenul.
Vom trimite capsule spaţiale cu rachete...
care creează explozii atât de puternice încât
Scapă din capcana gravitaţiei şi trimit proiectilul în spaţiu.
Am citit şi eu cartea asta!
E din Jules Verne, "De la Pământ la Lună."
L-ai citit pe Jules Verne?
- Îl ador. - Şi eu.
"20.000 de leghe sub mări." E preferata mea.
Am citit-o când eram mic, şi voiam să-l întâlnesc pe Căpitanul Nemo.
Râzi de mine. Cum ai citit-o când erai mic?
A fost publicată doar de 10 ani.
Voiam să spun că m-a făcut să mă simt mic.
N-am mai întâlnit până acum o femeie căreia să-i placă Jules Verne.
N-am mai întâlnit până acum un bărbat ca tine.
Doc?
Sper că ştii ce faci.
Cu mine vorbeşti?
Cu mine vorbeşti, Tannen?
Nu mai e altcineva.
Hai, fă-mă fericit!
- Bună dimineaţa. - 'Neaţa.
Luaţi un trabuc. Vă pot ajuta cu ceva?
- Nu, mulţumesc. - Noroc mâine.
- Ne vom ruga pentru dv. - Mulţumesc.
Bună dimineaţa. Doriţi un costum nou pentru mâine?
Nu, mulţumesc.
- Ce faci? - Nimic.
Respir aerul dimineţii.
E frumos aici dimineaţa. Nu crezi?
Da. Hai să încărcăm maşina şi să ne pregătim de plecare.
Ia uită-te, piatra de mormânt.
Arată-mi din nou fotografia.
Numele meu a dispărut.
Ce bine.
Mâine ne întoarcem în viitor, deci se şterge totul.
S-a şters doar numele.
Dar piatra şi data de pe ea au rămas. N-are sens.
Fotografia reprezintă ceea ce se va întâmpla...
dacă evenimentele de azi îşi continuă cursul şi mâine.
- Da. Şi? - Scuzaţi-mă, d-le Eastwood.
- Trebuie să vă iau măsurile. - Nu vreau să cumpăr nici un costum.
- E pentru sicriul dv. - Sicriul meu?
Sorţii sunt de 2 la 1 împotriva dv.
Mai bine să fiţi pregătit.
Deci poate nu va fi numele meu...
pe această piatră de mormânt. Poate va fi al tău.
- Pe toţi dracii. - Ştiu. E groasă.
De ce porţi armă? Doar n-ai de gând să-l înfrunţi pe Tannen?
Mâine dimineaţă mă întorc în viitor cu tine.
Dar dacă vine Buford Tannen şi caută scandal, voi fi pregătit.
Ai auzit cum mi-a spus ticălosul ăla.
Nu poţi să-ţi pierzi minţile pentru nişte cuvinte.
Exact din cauza asta o să ai şi accidentul ăla din viitor.
Ce ştii despre viitorul meu?
Nu-ţi pot spune. Ar înrăutăţi situaţia.
Stai puţin.
Ce e cu viitorul meu?
Toţi trebuie să luăm hotărâri care ne afectează cursul vieţii.
Tu trebuie să faci ce trebuie să faci...
iar eu trebuie să fac ce trebuie să fac.
- Marty. - Da?
Am luat o hotărâre.
Nu vin cu tine mâine.
Rămân aici.
Ce tot spui?
N-are rost să neg.
- M-am îndrăgostit de Clara. - Fir-ar să fie!
Noi n-avem ce căuta aici.
Nici unul din noi.
Poate că tu vei fi împuşcat mâine.
Piatra asta de mormânt ar putea fi a ta în viitor.
Viitorul nu e scris.
Poate fi schimbat, ştii asta.
Oricine îşi poate face viitorul aşa cum vrea.
Nu pot permite ca o fotografie să-mi hotărască destinul.
Trebuie să-mi trăiesc viaţa aşa cum cred că e bine...
în sufletul meu.
Doc, eşti om de ştiinţă.
Spune-mi, ce crezi că e de făcut?
Ai dreptate.
- A mers. - Trebuie măcar să-mi iau rămas-bun de la ea.
Hai, Doc.
Gândeşte-te. Ce o să-i spui?
''Trebuie să mă întorc înapoi în viitor''? N-o să înţeleagă.
Eu sunt băgat în chestia asta, şi nici măcar eu nu înţeleg.
Doc.
Ascultă.
Am putea...
Am putea să o luăm pe Clara cu noi.
În viitor?
După cum ai spus, sunt om de ştiinţă, deci trebuie să gândesc ştiinţific.
Te-am avertizat despre distrugerea continuum-ului spre binele tău.
Deci trebuie să ţin cont de asta şi eu.
Respectăm planul, şi imediat după ce ne întoarcem în 1985...
distrugem această maşină infernală.
Călătoria în timp a devenit prea dureroasă.
Clara, sunt Emmett.
Nu vrei să intri?
Mai bine nu. Eu...
Ce s-a întâmplat?
Am venit să-mi iau rămas-bun.
De ce? Unde te duci?
Plec.
Cred că nu te voi mai revedea niciodată.
Emmett.
Vreau să ştii că ţin foarte mult la tine.
Dar îmi dau seama că locul meu nu e aici, şi trebuie să mă întorc de unde am venit.
Unde e asta?
Nu-ţi pot spune.
Atunci ia-mă cu tine, oriunde te-ai duce.
Nu pot.
Aş fi vrut să nu fie aşa...
dar crede-mă când îţi spun că nu te voi uita niciodată...
şi că te iubesc.
Nu înţeleg ce vrei să spui.
Clara.
Nu se poate explica în nici un fel.
Te rog, vreau să ştiu.
Dacă mă iubeşti sincer, spune-mi adevărul.
Bine.
Eu vin din viitor.
Am venit aici cu o maşină a timpului inventată de mine...
iar mâine trebuie să mă întorc în anul 1985.
Da.
Înţeleg.
Înţeleg că tu, ştiind că îmi place Jules Verne...
ai născocit minciunile astea ca să profiţi de mine.
Am mai auzit baliverne la viaţa mea...
dar faptul că tu te aştepţi ca eu să cred asta...
e jignitor şi umilitor!
Trebuia doar să-mi spui, ''Nu te iubesc şi nu vreau să te mai văd.''
Ăsta ar fi fost un lucru onorabil!
Dar nu e adevărat.
Îmi pare bine că te văd.
Emmett. Ce să-ţi dau, ca de obicei?
Nu, Chester, am nevoie de ceva mai tare.
- Suc de fructe. - Whisky.
Eşti sigur?
Ştii ce-ai păţit de Ziua Independenţei.
Whisky.
Bine, nu te dădăcesc.
Doar că nu vreau să faci vreo greşeală.
Lasă sticla.
O femeie, aşa-i?
Ştiam. Am mai văzut privirea asta...
de mii de ori.
Pot doar să-ţi spun că o să-ţi treacă.
Clara era una la un milion.
Una la un miliard. Una la un googol.
Femeia viselor mele, şi am pierdut-o pentru totdeauna.
Te asigur că mai sunt şi alte femei.
Vânzând sârmă ghimpată şi străbătând ţara...
am aflat că un lucru e sigur...
nu ştii niciodată ce îţi va aduce viitorul.
Câte ştiu eu despre viitor!
Ce-am mai dormit.
Ce oră e, Doc?
Doc!
DECEDAT 7 SEPTEMBRIE 1885
Trezeşte-te!
Scoală-te! Să mergem!
Am de omorât un pipernicit.
E încă devreme. De ce te grăbeşti?
Mi-e foame.
În viitor nu avem nevoie de cai.
Avem diligenţe cu motor care se cheamă automobile...
Dacă toţi au auto-cum le zice...
mai merge cineva, mai aleargă?
Sigur că aleargă, dar de plăcere.
Aleargă de plăcere? Ce distracţie mai e şi asta?
CAI DE ÎNCHIRIAT
Doc!
Câte pahare a băut?
Nici unul. Ăsta e primul, şi nici nu s-a atins de el.
Îi place să-l ţină în mână.
Doc!
Ce faci?
Am piedut-o. Nu mi-a mai rămas nimic aici.
De asta trebuie să te întorci cu mine.
- Unde? - Înapoi în viitor!
- Aşa e! Să mergem! - Bine.
D-lor, scuzaţi-mă. Trebuie să prindem trenul.
În cinstea ta, fierarule.
- Şi a viitorului. - Amin.
- Emmett, nu!
Doc, trezeşte-te!
- Câte pahare a băut? - Numai unul.
- Numai unul? Doc! - Nu ţine deloc la băutură.
- Dă-mi nişte cafea amară! - Joey, cafea!
Doamnă?
- Până unde merge trenul de ora 8.00? - Până la San Francisco.
Vreau un bilet numai dus.
Ca să-şi revină repede, ai nevoie de ceva mai tare decât cafeaua.
Ce zici să-i facem?
Să-i facem nişte suc de trezire.
Înghite, Doc.
Peste vreo 10 minute...
va fi treaz ca preotul la slujbă.
Zece minute!
De ce facem mereu totul în ultima clipă?
Prinde-l de nas cu cârligul ăsta.
Când deschide gura, toarnă-i asta pe gât.
Daţi-vă înapoi.
- E tot inconştient! - A fost o acţiune reflexă.
Mai trebuie să treacă câteva minute până i se limpezeşte capul.
Perfect.
Hai, Doc, trezeşte-te.
Trezeşte-te!
Seamus? Nu mă aşteptam să te văd aici.
Ceva înăuntrul meu mi-a spus că trebuie să fiu aici...
ca şi cum ar avea de-a face cu viitorul meu.
Îşi revine peste un minut.
Hai să mergem, Doc! Trezeşte-te.
Eşti înăuntru, Eastwood?
E ora 8.00, ieşi afară.
Nu e încă 8.00!
După ceasul meu este!
Hai să terminăm odată, pipernicitule!
Sau n-ai curaj?
AICI ZACE CLINT EASTWOOD
Ascultă.
Azi nu sunt pregătit.
- Pierd prin forfet. - Forfet?
Ce e aia?
- Tu câştigi fără luptă. - Fără împuşcături? Nu se poate.
Nu poţi face asta!
Ştii ce cred?
Cred că eşti un fricos fără pereche!
Număr până la 10. Ieşi şi dovedeşte că nu e adevărat.
Unu!
Doc, revino-ţi.
- Doi! - Mai bine ai ieşi afară.
Am pariat 20$ pe tine, nu mă dezamăgi.
Trei!
Am pariat 30$ împotriva ta, nu mă dezamăgi.
Patru!
Mai bine înfruntă situaţia, căci dacă nu ieşi
- Ce? - Cinci!
- Ce e dacă nu ies? - Eşti un laş.
Şase!
Vei fi considerat laş toată viaţa!
Toţi cei de aici vor spune că Clint Eastwood...
e cel mai mare fricos din Vest.
Şapte!
Ţine!
Opt!
Am deja o armă.
Nouă!
Zece!
Mă auzi, piticule?
Am zis 10, iepure fricos!
Ce tâmpit!
Nu-mi pasă ce zice Tannen!
Nu-mi pasă nici ce zic ceilalţi.
- Doc, te simţi bine? - Cred că da.
Mă doare capul!
- Ai o ieşire prin spate? - În spate.
Să mergem.
Ieşi afară sau vin eu după tine?
Cel mai tare îmi lipseşte antinevralgicul.
Mâinile sus, fierarule!
Săracul om, aseară...
avea inima zdrobită.
Când a spus că nu ştie cum va mai trăi...
ştiind că i-a zdrobit inima bietei fete...
m-a durut sufletul pentru el.
Ascultă, Eastwood!
Azi am chef să împuşc pe cineva, de preferinţă pe tine.
Dar dacă faci pe tine de frică...
o să-l împuşc pe fierar.
Lasă-mă pe mine, Marty, salvează-te tu!
Ai un minut ca să te hotărăşti, pipernicitule!
N-am mai văzut un om aşa de distrus din cauza unei femei.
Cum zicea că o cheamă? Cara? Sara?
Clara.
- Scuzaţi-mă. - D-nă.
Omul acesta era înalt, cu ochi căprui, de căţeluş...
şi păr lung, argintiu?
Îl cunoaşteţi.
Emmett!
Timpul de gândire a trecut!
Pregăteşte-te să mori, fierarule!
Aici, Tannen!
Scoate pistolul!
Nu!
Credeam că ne putem înţelege ca bărbaţii.
Credeai prost.
Mulţumesc.
A fost bună.
BĂLEGAR
Ştii ce cred?
- Cred că Buford intră la închisoare. - Da.
Scoateţi-l din rahat.
Luaţi-i!
Eşti arestat pentru jaful diligenţei de Pine City.
Ai ceva de spus?
Urăsc bălegarul.
Uite!
Da!
- Trenul! - Îl mai ajungem?
Da, îi tăiem drumul la Coyote Pass.
D-le Eastwood.
- Arma dv. - Mulţumesc.
Seamus.
Valorează 12$. N-a fost folosită.
- Poate o schimb pe o pălărie nouă. - Bine! Ai grijă de copil!
Sigur!
Emmett!
''Maşina Timpului.''
Haide!
- Hai! - Dă-mi mâna!
Haide!
Vino, Marty.
Să mergem!
Măştile.
- Mâinile sus! - E un jaf?
E un experiment ştiinţific.
Opreşte trenul înainte de macaz.
- Doc! - Decuplează vagoanele!
Toată viaţa mi-am dorit să fac asta.
Ce sunt ăştia?
Buşteni Presto. Lemn comprimat cu praf de antracit...
tratat chimic ca să ardă mai mult.
Îi folosesc la fierărie să întreţin focul.
Aceştia trei se vor aprinde pe rând...
vor mări temperatura, va creşte presiunea în cazan...
iar trenul va căpăta viteză.
Gata!
Emmett!
Circuitul temporal funcţionează?
Da.
lntrodu data de destinaţie:
27 octombrie 1985, ora 11.00.
Da. Avem o viteză de 40 km/h.
Pun pe foc buştenii Presto.
Indicatorul gradat ne va arăta temperatura.
Are cadranul colorat ca să vedem când explodează fiecare buştean.
Verde, galben şi roşu.
Fiecare explozie va fi urmată de o creştere bruscă a acceleraţiei.
Să sperăm că atingem 140 km/h înainte ca acul să treacă de 2.000.
Ce se întâmplă dacă trece de 2.000?
Explodează cazanul!
Perfect!
- Am atins 55 km/h. - Bine.
Vin şi eu în maşină!
Emmett!
Haide.
Ţine-te de ceva. Va exploda buşteanul galben.
Oho!
Am trecut de 65!
Emmett!
Am atins 70 km/h!
Optzeci.
Emmett!
Clara!
Te iubesc!
- Ce e? - Clara e în tren!
Minunat.
E pe locomotivă! Mă duc să o iau!
Moara de vânt!
Am trecut de 80! N-o să reuşeşti!
Atunci trebuie să o luăm cu noi! Spune-mi care mai e viteza!
Clara, vino spre mine!
- Nu cred că pot! - Ba da!
Nu te uita în jos!
Aşa!
95 km/h!
E bine!
Hai!
- Încă puţin! - Nu pot! Mi-e frică!
- 110 km/h! - Nu te opri, Clara!
Te descurci bine!
Aşa, cu grijă!
Nu te uita în jos! Aşa! Bine!
Va exploda butucul roşu!
Clara!
Emmett!
Încerc să te apuc!
- Ţine-te! - Nu pot!
Ia hoverboard-uI!
Marty, atenţie!
Emmett, ajutor!
Ţine-te!
Doc, eşti gata?
Prinde-l!
Da!
CAPĂTUL ŞINELOR
Emmett!
Clara!
27 OCT 1985- DESTINAŢIE
RÂPA EASTWOOD
Ei bine, Doc...
e distrusă.
Aşa cum voiai tu.
PROPRIETATEA LYON
- Tâmpitule, pleacă - Ai grijă, Biff!
N-am vrut să te sperii. Nu te-am recunoscut.
- Ce naiba faci? - Dau al doilea strat.
Te joci de-a cowboy-ul?
Veniţi, întârziem la prânz.
Tată, nu ne păstrează locul toată ziua.
Nu-mi găsesc ceilalţi ochelari.
- Lorraine, tu i-ai văzut? - Sunt în haina de piele.
Ce-i cu tine, Marty? Nu te-ai dus la lac?
- Te-ai dus aşa? - Slavă Domnului că sunteţi iar normali.
Te-ai deghizat în Clint Eastwood?
Da. Mă duc la Jennifer.
- Ce pălărie frumoasă. - Mulţumesc, Biff.
Jennifer.
Jen.
Marty.
Marty!
Am avut un coşmar îngrozitor.
Părea adevărat.
Era despre viitor.
Despre noi.
Tu ai fost concediat.
Stai puţin. Cum adică?
Hilldale.
Aici locuim noi.
Adică, aici vom locui.
Cândva.
Era un vis, nu-i aşa?
Marele M.
- Ce mai faci, McFly? - Salut, Needles.
Ce maşină frumoasă. Să vedem de ce e în stare.
- Când se face verde. - Nu, mulţumesc.
Ce e? Eşti laş?
- Marty, nu. - Ţine-te bine.
- Hai! - Hai!
Dă-i drumul!
Ai făcut-o dinadins?
Da. Ce, sunt prost să mă iau la întrecere cu el?
Iisuse! M-aş fi ciocnit de Rolls-ul acela.
EŞTI CONCEDIAT!
S-a şters.
Aşa e. N-a mai rămas mare ucru.
Doc nu se va mai întoarce.
O să-mi fie dor de e.
Ce-i asta?
- Doc! - Marty!
Merge cu abur!
Să vă prezint famiia mea. O ştii pe Cara.
- Bună, Marty! - D-nă!
Ei sunt fiii noştri:
Jues şi Verne.
Copii, ei sunt Marty şi Jennifer.
- Nu credeam că o să te revăd. - Un savant nu poate fi oprit.
Trebuia să vin să- iau pe Einstein...
şi nu voiam să-ţi faci griji pentru mine.
Ţi-am adus un suvenir.
Ce frumos.
Muţumesc.
Dr. Brown, am adus acest fax din viitor...
şi acum s-a şters.
Sigur că da.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că viitoru vostru nu a fost scris încă.
Şi nici a atora.
Viitoru vostru va fi aşa cum î veţi face voi. Faceţi-vă un viitor bun.
Aşa vom face!
Daţi-vă înapoi!
Puneţi-vă centurie!
Acum unde te duci? Înapoi în viitor?
Nu. Acolo am fost deja.
SFÂRŞIT