God morgon, mr Sullivan.
Jag har snart ett möte med några mycket nervösa aktieägare, Mattson.
- Jag hoppas att du har goda nyheter. - Ja, sir. Det har jag.
Varenda kvällstidning har löpsedlar
om Andy Barclay och hans mördande Good Guy-docka.
Hans mor och polisen, då?
Polisen förnekade allt. De kan inte göra något.
Modern bestyrkte berättelsen. Hon är under psykiatrisk observation.
Var är pojken nu?
På Midtown kriscenter för barn. Han kanske placeras i fosterhem.
Jag har ont i magen, Mattson. Kallar du det här goda nyheter?
Nej. Jag kommer till det. Vårt största problem har varit ryktena.
God morgon, mr Sullivan.
Folk säger att nån skämtare här på företaget
måste ha konstrat med dockans röstkassett.
"Hej. Jag heter Chucky, Lakeshore- stryparen. Jag ska döda dig."
Någonting... Ja, någonting sådant.
Men de goda nyheterna, mr Sullivan, är att vi nu har dockan.
Vi har gjort om den från topp till tå.
Större delen av den var sönderbränd men allt fungerar,
röstkassetten, servomekanismen.
Den här rapporten kommer att göra aktieägarna glada.
- Jag vill se dockan. - Absolut.
Mr Sullivan är här. Är vi klara?
Vänta lite. Vi är inte vana vid att tillverka dem manuellt.
- Vad är det för fel? - Den har hakat upp sig.
De ordnar det här.
Jösses!
Andy, drömmer du fortfarande om Chucky?
ibland.
- Vill du prata om det? - Nej.
Kom igen.
Minns du vad jag sa? Om man pratar, kan mardrömmarna försvinna.
- Chucky försökte ta över min själ. - Varför det?
Han är en ond man som tog sig in i min Good Guy-docka
för att inte hamna i helvetet. Men sen ville han in i mig.
Varför, Andy?
För om han stannade för länge i dockan, skulle han bli fast där.
Han behövde mig. Jag var den första han berättade hemligheten för.
Vilken hemlighet?
Att han egentligen hette Charles Lee Ray.
- Vilken hemsk dröm. - Det var det.
Drömmar kan inte göra dig illa. Drömmar är inte på riktigt.
- Visst? - Visst.
- Här inne. - Där inne. Skynda på.
Herregud!
Jag bryr mig inte i vad som krävs. Tysta ner det här.
- Ja, sir, jag ska ta hand om... - Hör på mig.
Smuggla ut det här misstaget härifrån inom 24 timmar.
Ja, sir.
Om du ursäktar, så har jag ett möte att gå till.
För min och aktieägarnas del är det här ärendet avslutat.
Ja, sir. Vad vill du att jag ska göra med dockan?
Kör upp den i häcken.
Givetvis hade morden en traumatisk inverkan,
men de återhämtar sig ganska fort i den åldern.
Stackars grabb.
Nu behöver Andy en normal familjemiljö,
en ny start och en chans att glömma det förflutna.
Eftersom ni har gjort ett bra jobb med så många barn,
hoppas vi att ni kan ta hand om honom till hans mor tillfrisknat.
Det finns alltid plats för en till. Vad ska det där betyda?
Han verkar normal, men hur har det här påverkat honom?
För att kunna acceptera nåt som han inte kunde förstå,
gjorde han det till en saga. Han hävdade att dockan låg bakom det.
Han sa att den var besatt av Charles Lee Rays själ.
- Vem? - Lakeshore-stryparen.
Han mördade ett dussin personer i en rad rituella voodoo-mord.
Är vi kvalificerade att ta hand om en sådan här pojke?
Jag förstår att ni är orolig, mr Simpson,
men det här är bara ett barns sätt att klara av en svår situation.
Andy mår bra nu. Han vill bara fortsätta med sitt liv.
- Andy, vad tycker du om för mat? - Allt möjligt.
Vad är din absoluta favoriträtt?
- Choklad. - Förutom choklad.
Min mamma brukade laga ägg till frukost. Jag gillar ägg.
Okej. Vi stannar vid affären.
- Den där? - Ja.
Du har tur, Andy. Joanne är bra på matlagning. Gillar du sushi?
- Du vet vad jag menar... - Phil, se upp!
Akta bilen!
- Känn dig som hemma, Andy. - Tack.
Jag måste tillbaka till kontoret i eftermiddag.
Jag trodde att du hade gjort allt.
Regel nummer ett: Rör inte vid de gamla grejerna.
- Förlåt. - ingen fara.
Vi samlar på oss de här grejerna, och en del av dem är ömtåliga.
Gillar du den? Den har tillhört min släkt i tre generationer.
Min mormor gav den åt min mor. Min mor gav den åt mig.
Vem ska du ge den till?
Du kan väl ta upp den här? Jag kommer strax.
Vad tror du?
Jag vänjer mig nog vid honom.
Jösses. Har du hört talas om att knacka?
Andy, hittade du... Är du galen?
- Ge mig dem. - Kom igen, Joanne.
Phil skjuter dig om han kommer på dig igen.
Andy, det här är Kyle. Hon bor också hos oss.
- Angenämt. - Vad är det här, Kyle?
Du har varit här i tre veckor. Varför har du inte packat upp?
Varför? Jag har aldrig bott hos någon i mer än en månad.
Nej, inte med den attityden.
Sätt undan de här och sedan kan du väl hjälpa till med middagen?
- Kan inte. Jag måste jobba. - Det är tredje kvällen i rad.
Det vore trevligt om du kunde tillbringa lite tid med familjen.
Jag behöver pengarna. Jag kommer att vara ensam nästa år.
Tills dess är du med oss.
- Kom, Andy. - Hej då.
Jag tror att du kommer att trivas.
Det här är ditt rum.
Jag sydde gardinerna åt dig. Blå är säkert din favoritfärg.
Se dig omkring. Jag börjar packa upp.
Jag trodde att du skulle gilla dem. Det finns fler i garderoben.
Före middagen ska vi utforska gården.
Senare ska jag läsa för dig. Vill du det?
Det finns massor av ungar i området, Andy.
Du kommer att träffa många vänner.
Andy, regel nummer två: inget springande i huset.
Det är bara en docka. Andy, hör du på mig?
Andy, förlåt. Jag visste inte att den var där.
Med så här många ungar är det svårt att hålla reda på allt.
Hej, jag heter Tommy. Jag är din vän för alltid.
Vi kan väl finna oss till rätta? Sedan äter vi middag. Okej?
Fan.
Helvete!
Hej, Gabriella. Gissa vem det är?
Just det. Vodkan? Självklart kom jag ihåg vodkan.
Tvåveckors-dagen. Tror du att jag skulle glömma vodkan?
Jag vet hur du blir då.
Okej, vänta på mig. Jag är på väg. Ja.
Fan!
- Jag vill leka rödljus. - Nej, jag vill inte leka rödljus.
- Jag vill att du går till sängs. - Men jag är rädd.
Det finns inget att vara rädd för. Det är bara en storm.
- Grace Poole. - Jag försöker nå Andy Barclay.
Andy bor inte här längre. Vem är det?
Hans farbror Charles.
Ledsen, endast kontanter.
Men det är ett guldkort. Det är som kontanter.
inte här. Vi tar inte kreditkort.
Jag har har inga kontanter på mig.
- Rör dig inte! - Jösses!
Gud. Okej, vad... vad vill du ha?
- inga frågor. Kör bara. - Okej, okej.
Fortsätt.
Parkera den här rishögen.
Sätt armarna bakom sätet.
- Va? - Gör det!
Okej. Ta det lugnt. Ta det lugnt. Snälla, gör det inte. Skjut inte.
Du, jag har inga kontanter på mig. Jag har ett guldkort.
Jag ger dig vad du vill. Säg vad du vill ha.
- Stilla, ditt arsel. - Ta min... Ta bilen.
Du kan släppa av mig, men snälla låt mig vara. Snälla!
Pang! Du är död.
"Skogshuggaren grälade länge med sin fru,
"men hon var en sådan skrämmande kvinna när hon var arg,
"att han till slut gick med på hennes plan.
"På morgonen ropade deras styvmor på dem.
"Det vore trevligt om vi gick in i skogen, sa hon.
"Hans och Greta svarade inte,
"utan följde sina föräldrar in i den mörka skogen,
"där de bodde lyckliga i alla sina dar."
Nej, det gör de inte.
Nu gör de det. Vi läser klart den i morgon.
- Gå inte. - Vad är det?
- Jag saknar min mamma. - Jag vet det, raring.
- Kommer jag att träffa henne igen? - Själklart. Jag lovar.
Var inte rädd. Jag stannar hos dig så länge du vill.
Min mamma brukade sjunga för mig. Kan du sjunga för mig?
- Fan. - Hej. Jag heter Tommy.
Håll käften, din idiot.
...gillar att bli kramad. Jag gillar att bli kramad.
Jag gillar att bli kramad...
- Krama den här. - Jag gillar att bli kramad. Jag...
- Vad var det? - inget. Sov, nu.
ingen kommer att göra dig illa.
Käka smuts, Tommy.
Har någon av er något att säga om det här?
Jag tycker att vi borde prata med en advokat först.
Kyle, det är inte roligt. Statyetten var viktig för mig.
Jag tror att en av er är skyldig Joanne en ursäkt.
Jag är oskyldig.
- Andy? - Det var inte jag.
Okej. Ni ger mig inget val.
Tills någon erkänner, har ni båda utegångsförbud.
- Men jag har en träff i kväll. - Ledsen.
Det var precis så här jag ville tillbringa min lediga dag. Tack!
Men jag hade inte sönder statyetten. Jag lovar.
Den kanske bara ramlade...
Du. Vill du höra mig säga ditt namn baklänges?
- Kyle. - Håll i den här.
Jösses. Ge mig den. Vad i helvete gör du?
- Jag ville smaka på den. - Kom igen. Det smakar skit, okej?
- De här är inte bra för dig. - Varför gör du det, då?
Vuxna får göra saker som är skadliga för dem.
- Du är inte vuxen. - Du går mig på nerverna, Andy.
Du kan väl hjälpa till här borta?
Mr Simpson är ganska tjurig, va?
Han är inte så illa. Jag har haft fosterföräldrar som sköt dig
- om du tittade vindögt på dem. - Verkligen?
Visst. De vet att man inte är deras, man är bara på genomresa.
Så fort man gör fel... så straffas man.
Jag måste säga att jag inte är nöjd med det här.
Börjar du tveka?
Du måste hålla med om att han är en störd pojke
som uppenbarligen inte har hämtat sig från det här med dockan.
Jag säger bara att han kanske behöver mer...
- omsorg än vi kan ge honom. - Andy har genomlevt något hemskt.
Du måste ge honom lite mer tid. Han lugnar sig.
Dessutom tycker jag om honom.
Jag hatar dig.
Hej. Jag... heter Tommy. Jag är din vän för alltid.
Kyle, saknar du din mamma och pappa?
- Jag kände dem inte. - Var är de?
Jag har ingen aning. Min pappa stack innan jag föddes.
Min mamma adopterade bort mig när jag var tre år.
Minns du henne?
Jag såg till att glömma. Det blir lättare så.
Dags för en rast. Flytta dig.
- Vill du ha en knuff? - Nej tack.
- Kom igen. Det är roligt. - Jag vill bara sitta här, okej?
För sent. Så där ja.
Andy, kom igen. Lägg av nu. Sluta!
Andy, jag ska döda dig!
Kom igen. Släpp av mig! Andy!
Jag ska ta dig.
- Kom igen, Andy, sluta nu. - Maten är klar! Kom och ta för er.
Kom, vi springer ikapp.
Fusk. Du startade före.
Ursäkter, ursäkter. Glöm inte din docka.
- Åt Kyle. Tror du hon gillar den? - Vad vet jag om tonårstjejer?
Mer än du visste för tre veckor sedan.
Vi borde köpa något åt Andy. Få honom att känna sig mer hemma.
- Några förslag? - Vad sägs om en valium?
Överraskning. Saknade du mig, Andy? Jag saknade då dig.
Jag sa ju det. Vi ska vara vänner för alltid.
Nu är det dags att leka.
Jag har en ny lek, grabben. Den heter "gömma själen".
Och gissa vad? Din tur!
Ge mig kraften, jag ber...
Det här är inte över, din lille skit.
Jag tänker inte leva mitt liv som ett plastmissfoster.
Nästa gång du är ensam, är du min.
Åh, gud.
- Det är Chucky! Se upp! - Du väcker Phil och Joanne.
- Döda honom! - Sluta, Andy.
Vad i helvete är det här?
Det är Chucky. Han försökte ta över min själ.
- Lugna dig, Andy. - Ni behöver inte sitta uppe.
Jaså inte? Du är helt otrolig.
Du band fast det här barnet så att han inte skulle skvallra.
- Kom igen, Phil. - Det var Chucky.
- Nu räcker det. - Jag har fått nog.
Men du måste döda honom.
Hör på mig. Jag ljuger inte. Om du inte dödar honom, tar han mig.
Andy, lugna dig. Jag ska göra mig av med den.
Ser du? Han är borta. Han kan inte göra dig något ont.
Nej! Blir jag människa igen?
Om jag inte tar mig ur den här kroppen snart är det kört.
Kom, Andy. Vi är sena.
Andy! Glöm inte din lunch. Äggsallad.
Vad du än gör, verka inte nervös. De märker direkt när man är ny.
Uppför dig som om du hör hemma.
- Vad tittar du efter? - inget.
Är det Chucky som kommer och tar dig?
Andy, hur lyckades du binda fast dig själv så där?
- Jag har ju redan berättat. - Skärp dig.
Du är precis som alla andra. Du tror inte heller på mig.
- Kyle. - Hej, Adam.
Varför gick du så tidigt? Du missade det roliga.
Typiskt.
Kom igen. Var är den?
Var är den?
"Pinocchio skuttade av glädje och skrek: Jag lever! Jag lever!
"Sedan sa den talande syrsan..." Vad sa han?
"Om du är väldigt, väldigt snäll, och lovar att inte ljuga,
"så blir du en riktig, levande pojke.
"Pojkar som ger sig den på att följa sina nycker
"och att få som de vill, ångrar sig förr eller senare."
- Stick, mikrochips. - Tråkar jag ut dig, Andy?
- Nej, miss... - Kettlewell.
Jag har inget tålamod med bråkiga elever.
- Men han har nyss slagit... - Särskilt nya elever,
som först och främst borde försöka komma på god fot med mig.
Jag vill att bänkarna ska vara fläckfria innan någon går härifrån.
FAN TA DIG, SUBBA
- Tycker du att det här är roligt? - Det var inte jag.
Gå nu, ungar. Glöm inte stavningsprovet.
inte du. Sätt dig bekvämt. Du kommer att bli kvar en stund.
- Det var inte jag, jag lovar! - inte? Vem var det, då?
Tänk inte ens tanken.
inga leksaker. Ner med huvudet!
Ner med huvudet!
Snälla, släpp ut mig härifrån. Det är mörkt här inne.
Jag lovar att inte döda någon mer.
Öppna dörrjäveln!
Släpp ut mig, din lilla skit! Släpp ut mig, för fan.
Andy, jag sa åt dig att sitta ner! Kom ut därifrån.
Öppna dörren på en gång.
Andy, kom ut genast.
Det är inte roligt, Andy.
Du har varit mycket olydig, miss Kettlewell.
- Andy, vad är det här? - Chucky följde efter mig.
Han försökte ta mig igen, så jag sprang hem.
- Vad pratar han om? - Hans lärare ringde.
Sa att hon hade gett honom kvarsittning,
sa att skrev något oanständigt på sitt prov.
Det var Chucky.
Okej, Andy, kom igen. Det här måste sluta.
Jag tillåter inte de här dumheterna, förstått? Öppna dörren.
- Phil... - Joanne, snälla.
Öppna dörren.
Öppna den.
Öppna den!
Jag vill att du ska titta där och berätta vad du ser.
- Det är Chucky, men... - Han heter Tommy.
Och han har varit där sedan i går kväll, eller hur?
Visst har han?
För guds skull, Joanne, barnet behöver professionell hjälp.
Du är inte orolig över Andy.
- Du ville aldrig ha honom här. - Det är inte sant.
Vad har du för förslag, ska vi skicka tillbaka honom?
Du får det att låta så hemskt.
- Hur traumatiskt vore inte det? - För vem, för honom eller för dig?
Om den ungen stannar här kommer han att splittra familjen.
Familj? Familjer ger inte upp när det gäller deras barn.
Joanne, han är inte vårt barn!
- Det är inte hela världen. - Men de skickar bort mig.
- Du klarar dig. - Var hamnar jag?
Jag har bott i dussintals familjer.
De verkar alltid skicka iväg mig just när jag börjar trivas.
- Men vet du vad? - Vadå?
Varje gång det händer, blir jag bara starkare
för det påminner mig om att den enda jag kan lita på är mig själv.
Och du måste lära dig det nu.
Jag vet att det låter tufft, men du klarar det.
Det spelar ingen roll. Vart jag än går så hittar Chucky mig.
Vad är det?
Jag tyckte att jag hörde något där nere.
- Det är ett av dina barn. - Det är det jag är rädd för.
Varför kämpa, Andy? Vi ska komma varandra väldigt nära.
Faktum är att vi ska bli helt jävla oskiljaktiga.
Vad i helvete är det som händer...
- Sätt ner kniven. - Men jag behöver den för...
Sätt ner kniven, bara så kan vi prata om det.
Allt kommer att bli bra.
Hur är läget, Phil?
- Nej. Gud. Phil. - Jag ringer efter en ambulans.
Åh, gud! Nej! Åh, gud!
Gå härifrån!
Åh, gud!
Nej, jag hörde ingenting.
11-10, 11-10, tar hand om fyllo på Vernon Park Avenue.
Jag borde ha lyssnat på honom.
Han skulle ha varit här nu om jag bara lyssnat på honom.
Det är inte ditt fel.
Jag ordnar det här.
Andy, allt är bra nu.
Stanna på centret i några dagar tills vi kan hitta en ny familj.
Vi har placerat Kyle i ett flertal familjer.
Det verkar alltid fungera ganska bra. Eller hur?
Ja.
Där är dina grejer.
Kom igen, Andy. Vi åker.
Han är kvar i källaren, Kyle. Låt honom inte ta dig också.
Vi kommer att vara ur vägen om en liten stund.
Var det någon mer än pojken som såg olyckan?
- Nej. - Okej. Vi går.
Joanne! Joanne!
Subba. Du gjorde mig illa.
- Hur långt är det kvar till ungen? - En bit.
- Gasen i botten! - Varför är det bråttom?
Om jag inte tar mig ur den här kroppen så blir jag fast!
Vad glor du på?
- Gasa. - Kom igen. Det är en kombi.
Fan! Stanna bilen.
Uppför dig. Jag dödar dig om jag måste.
Okej, raring, får jag se ditt körkort.
Du körde nästan 100 km/h på en 70-väg. Varför har du bråttom?
- Jag har en träff? - Du får komma på något bättre.
- Är inte det där en Good Guy? - Jo, det är det.
Jag älskar dem. Vad heter du, kompis?
Chucky.
- Helt otroligt. - Det vill jag mena.
Vad tusan är det där?
Har du sett dockor som kissar? Den här blöder.
Sakta ner, bara. Och spänn fast dig.
Kör nu.
Är allt bra, raring? Sov sött.
Kom igen. Gasen i botten.
Okej. Vi blir stoppade igen.
Håll käften och kör, innan jag sparkar in tänderna på dig.
Jävla kvinnliga förare!
Fan.
- Din jävel. - Fan!
Fan. Andy!
Nu är det färdiglekt.
Andy, vad gör du? Vi måste ta oss ut ur byggnaden.
Kyle, vad gör du?
- Du gjorde det här, va? - Det var han.
Kom in på mitt kontor.
Ska det här vara ett skämt?
- Ge mig den. - Otroligt, eller hur?
Kom!
Okej, grabben. Vi ska leka lite "Chucky säger".
Chucky säger, rör på påkarna.
Kom igen! Du beter dig som om du aldrig har sett ett lik.
Andy, kom igen! Öppna! Andy! Öppna dörren!
Ut, allihop!
in. Fort.
Stopp!
Kom igen. Kom igen.
Sakta ner, damen.
Be en sista bön, Andy.
Tusan!
Stanna!
- Va? - Stanna! Stanna!
- Vad i helvete tror du att... - Släpp mig. Släpp mig!
Vad fan är det för fel på dig?
- Släpp! - Galna subba!
Vi är hemma!
Blunda nu och räkna till sju. Du vaknar upp i himlen, du.
Det här är allt, världen. Från och med nu är jag ingen Good Guy.
Ge mig kraften, jag ber dig.
Din lille skit! Vet du vad du har gjort?
Det är för sent. Jag har varit i den här kroppen för länge!
Jag är helt fast här inne!
Vad i helvete?
Andy, spring!
Är du okej? Kom.
Fan!
Skynda dig, Andy!
Kom igen. Jag går först. Håll dig bakom mig!
Kom igen!
Andy, skynda på! Sträck dig! Ge mig din hand.
Stanna. Ta tag i sidan!
Andy! Skynda dig! Han är alldeles bakom dig.
Din jävel!
Se dig inte om. Kom igen. Fort!
- Du kan inte fly från mig! - Räck mig din hand! Sträck dig!
Jag ska döda dig, Andy!
Kom igen! Spring! Spring! Fort, ner dit.
Jag ska ta er, era jävlar!
Åh, gud!
Kom igen! Gör det.
Kom igen. Räck mig din hand. Var inte rädd. Kom igen!
Närmare. Närmare, så att du kan ta min hand. Andy!
Nu!
- Jag får inte upp den. - Hur ska vi ta oss ut?
Vi måste hitta en annan väg. Räck mig din hand.
Jag hatar ungar.
Toppen!
Varning - nödutlopp
Ducka!
Gör det!
Andy, snälla! Jag lekte bara!
Nej, snälla! Nej, snälla!
Helsike. Vi klarade det.
Vi sticker.
- Får jag se. Är du oskadd? - Ja. Tack för att du följde efter.
Du är skyldig mig en tjänst, puttefnask.
Nu har jag dig. Vet du vad jag tänker göra med dig?
Jag tänker skära av dina ben, också.
Kyle! Kyle, vakna!
Kom igen! Kom igen!
Gud! Vad har du gjort med honom?
Bravo, Andy!
Ta den här, din jävel!
Kom!
- Vart ska vi? - Hem.
- Var är det? - Jag har ingen aning, Andy.