Ingen bra början.
Jag kollade, bara. Jag ställer tillbaka den.
Får jag ta den?
Säkert?
Då tar jag den. Tack!
Den här också? Okej.
Är den till mig?
Tack.
Nej, den får du behålla.
Ser du? En vattenbehållare.
Skål.
För nödlägen.
Är du knäpp? Varför dricka det heliga vattnet när du redan hade stenarna?
- Är det heligt vatten? - Dricker man det är ens öde beseglat.
- Blir jag förgiftad? - Nej, du måste gifta dig med henne.
- Bara för att jag var törstig? - Se på mig! Jag var starkare än du.
Vänta!
Om du ger dig av...
Gott nytt år!
Hej då.
Allt det där förgäves.
"Nytt uppdrag. Kom till Antonio Plaza." Där rök den semestern.
Nu har jag dig!
- Tycker du om dem? - Är de japanska?
- Kan du göra mig en tjänst? - Köpa en vissla?
Nej, jag måste pudra näsan. Kan du hålla ett öga på mina varor?
- Visst. - Tack!
Jag kommer strax.
- Var inte blyg. Ta dig en titt. - Vilka fina statyetter.
- Är de afrikanska? - Jag trodde de var japanska.
- Vet du inte varifrån de kommer? - Tydligen inte.
- Vad kostar de? - 1000 pesetas.
- 5 pesetas. - Vilket fynd.
Hemligheten kan ligga gömd i gudabilden.
- Är det verkligen den du vill ha? - Ja.
Hon kan ge honom en kod.
Tack.
- Ge mig den där. - Ta den här.
Vad sysslar du med? Jag vill inte ha dina pengar.
Sedeln är äkta.
- Stanna. Du har andra halvan. - Här. - Kom.
En bra affär. - Jag sålde en statyett.
- Men de kostar ju bara... - Han hade ingen växel.
- Vilken sålde du? - En i mitten.
- Vem har tillverkat dem? - Några afrikanska vänner.
Jag skulle vilja ha den här.
- Jag måste gå. - Vänta!
- En souvenir. - Tack.
Vad håller du på med?
Sluta!
Sluta slåss. Greve Scapia har skickat oss.
- Läget, greven? - Välkommen. Trivs du i Amazonas?
Ja, men infödingarna är lite för vänliga.
- Slå dig ned. Vi dricker lite te. - Har du bjudit in mig på te?
Nej, Jackie. Vad vet du om andra världskriget?
Tillräckligt för att veta att det inte får bli ett tredje.
Under krigets senare skede lämnade tyskarna Afrika-
- och då fick ett förband order om att gräva ned plundrat guld-
- på en hemlig bas i den afrikanska öknen.
Förbandets befäl var greve von Katterson. Han är död.
Bara han och hans män kände till basen. De begravde guldet där.
Så fort uppdraget var klart försvann befälet och hans 18 soldater.
- Vad har det med mig att göra? - Jag ska leta rätt på guldet åt FN.
Guldet plundrades från många länder-
- så äganderätten kommer troligen att bli omtvistad.
Om en asiat gör det här inofficiellt lär det bli mindre pinsamt.
Då kan vi undvika många känsliga dilemman.
Det här är överste Bartok. - Det här är Kondoren.
Överstelöjtnant Bernard.
Det här är Ada.
- Hej. - Ada är professor Bushs skyddsling.
Hon är expert på ökenmiljöer. Under hennes ledning lär du hitta guldet.
- Ska hon vara min guide? - Det lät föga tillitsfullt.
Jag förväntar mig det värsta, men hoppas på det bästa.
Håller man sig till planen och är flexibel, slipper man hoppas.
Det blir kul att jobba med nån med så stort självförtroende.
Överste Bartok, visa Kondoren nyckeln han kommer behöva.
Givetvis. - Den här säregna nyckeln går till dörren på basen.
- Kommer guldet att finnas kvar? Myndigheterna behöll nyckeln.
Pyramiderna plundrades utan nyckel.
Basens geografiska läge är hemlig- stämplat. Ingen vet var den ligger.
Just det. Jag har en fråga till.
Kondoren och jag ska vara kolleger, men vem av oss har sista ordet?
- Vad sägs? - Det blir inget problem.
Bra, då bestämmer jag! - Vi ses i Royal Library kl. 10.
Det var ju jag som bestämde. - Jag måste prata med överstelöjtnanten.
- Vi ses sen. - Vi ses i morgon bitti.
Hej då. - Jag har allt forskningsmaterialet här.
Förvänta sig det värsta, men hoppas på det bästa?
- Vad vet du om öknar? - De består av sand.
Bara 25 % av Sahara är täckt av sand.
På dagen kan det bli 60 grader varmt och -5 på natten.
Man klarar sig i sju dagar utan mat, men bara i två dagar utan vatten.
Du lyssnar väl?
Vilka var det här?
Befälet är inringat, resten är hans soldater.
Enligt anteckningarna kan han fortfarande ha ättlingar här.
- Vad gör du? - Jag ska leta rätt på dem.
De tyska myndigheterna har letat överallt, men förgäves.
- Jag måste gå. - Vänta! Jackie...
Vi har inte löst vattenproblemet än.
Herregud, det är den där tjejen.
Jag måste ta chansen.
Vad gör du här?
Var tyst, så ska vi inte göra dig illa.
- Vad vill du? Ta mina pengar! - Jag vill inte ha pengar.
Var inte rädd.
- Vem är du? Jag menar dig. - Jag försöker bara hjälpa dig.
- Ja, men vem är du? - Jag ska fråga honom först.
Stå stilla, annars skjuter jag!
- Vem är du? - Vi vill bara ha guldet.
- Vilket guld? - Fråga henne.
Är det ni som har följt efter mig?
Du är dotterdotter till tysken som gömde det. Var är guldet?
- Vi får inte använda våld. - Käften!
Jag är inte våldsam. Jag vill bara ha upplysningar.
Du skrämmer dem. Vill du att de tror att vi är terrorister?
Vi får inte bråka inför andra.
Berätta var guldet är, annars skjuter jag din pojkvän.
- Han är inte min pojkvän. - Nej, så det här angår inte mig.
- Hej då. - Vänta!
Vad gör du här?
Huset är till salu och jag ville kolla in det. Nån duschade-
- så jag blev nyfiken. Utsikten var toppen. Vill ni se den?
Rör dig inte! Okej, vilka jobbar ni för? Ut med språket.
- Vi säger aldrig nåt! - Trons soldater ger aldrig upp!
Du får oss aldrig att prata!
Döden övervinner allt!
Spara det till nästa gång. Sabba inte damens hus. Försvinn!
- Stör henne inte igen. - Vi ger aldrig upp.
Vi har rättvisan på vår sida!
Varför drog du av mig handduken?
Det funkade, ju.
- Tjena. Är du låssmeden? - Ja.
Du sägs vara skickligast i landet. Kan du kolla in den här nyckeln?
Nyckeln är tredelad. Det här är isolatorer-
- vilket innebär att man aktiverar ett elsystem när man vrider om den.
Handtagets utformning har också ett syfte.
- Kan det vara en fälla? - Ja.
Man behöver en kod för att öppna dörren, men den ändras varje gång.
Den som läste den är alltså den ende som har koden?
- Tack. - Lycka till.
Okej, vad vill ni?
Jag har också en puffra.
Ge oss den. Fort. Töm fickorna.
- Den andra. - Var är nyckeln?
Stanna!
Du där.
Där är han! Efter honom!
Ta honom, era idioter!
Ta honom!
Efter honom!
Undan!
Se upp!
Var försiktig. Håll den stadigt.
Vad gör du?
Min tavla!
Vad gör du med min färg?
Se upp, din idiot!
En närbild till!
Efter honom!
Min bebis!
Min bebis! Hjälp mig, nån!
Det var skumpigt, grabben.
Här är din son.
Försvinn härifrån!
- Vi har honom! - Det här är ingen cirkus!
Se upp!
Där är han.
Kör inte på mig. Det är honom vi vill ha.
Se upp!
Nästa gång hänger vi dig, din skithög!
I arvode får ni 1 % av guldet.
- Är det allt? - Det borde räcka livet ut.
Det finns 240 ton guld där.
Om jag lever länge nog för att se det. De försöker döda mig.
- Är det gamla fiender? - Nej, de är ute efter nyckeln.
Du trodde väl inte det skulle bli en lugn safari?
Vänta lite.
- Hej. Har du fler upplysningar? - Jag följer med dig till öknen.
- Vem är damen? - Det tyska befälets barnbarn.
Jag måste få veta varför morfar försvann. Du måste hjälpa mig.
- Får jag följa med dig? - Visst.
Nej, det här är ingen semester.
Dessutom är du släkt med befälet. Det vore inte...
Varför ser alla honom som brottsling? Jag vill bevisa hans oskuld.
- Låt mig följa med. - Jag tar ansvaret.
Jag har sista ordet.
Damen kanske kan vara till hjälp. Jag fattar beslutet här.
- Ni åker allihop. - Nåväl.
- Tack! Jag är jättetacksam. - Hej då.
Tack, sir.
- Var försiktiga. Lycka till. - Vi ses.
- God jakt. - Hej då.
- Jag tackar gudarna som log mot er. - Tacka dem från oss också. - Kom.
- Där är ni, ju! Hur smakar det? - Skapligt.
- En sån fest är värd mer än guld. - Finns det guld här ute i öknen?
Det är bara ett rykte. Jag ska berätta mer nån dag.
Alla verkar ha hört talas om guldet.
- Var tror du kartan är? - Varför så nyfiken?
Soldaterna kanske gömde den nånstans.
De måste väl vara döda vid det här laget?
- Det vet vi inte. - De borde väl ha dykt upp annars?
- De kanske vill ha guldet själva. - Gräva upp det, menar du?
De kan samarbeta eller vara ensamma.
Deras släktingar kanske hjälper dem i hemlighet.
Menar du att morfar bad mig spionera på er?
- Nej då, inte alls... - Du ogillar mig. Det syntes direkt.
Jag beklagar om du känner det så.
Ni får ni sluta. Gräla inte inför främlingar.
Är det inte gott? Ni kan väl testa min specialitet?
- Jag är inte hungrig. Jag går upp. - Notan, tack. Du kan bära ut det.
Ni har ju inte ätit nåt. - Ge det till bord tre.
- Hör på nu. Vi är ju ett lag. - Det var din idé att ta med henne.
Jag var emot det.
- Jackie? - Vad är det?
Ha en trevlig natt.
- Saknas det nåt? - Vet inte.
- Kolla in mitt band. - Jackie!
- Vad är det? - Mitt bagage ligger utspritt.
De har rotat igenom allt. Tur att jag gömde nyckeln.
Varför gömde du inte de här?
- Vem tror du det var? - En bra fråga.
- Du kom upp först. Såg du ingen? - Anklagar du mig?
- Nej då. Känner du dig träffad? - Mitt rum har också genomsökts.
Du kan ha gjort det själv för att sopa igen spåren.
- Skulle jag sabba mitt eget bagage? - Du kan inte ha hittat den.
Då hade du inte stått här.
- Hon är galen! - Elsa!
Vänta lite, Jackie! Ditt rum är väl ganska litet? Du kan sova här.
- Men glöm inte sovsäcken. - Rummet är litet, men sängen skön.
Vänta!
Afrikanska vampyrer gillar inte kinesiskt blod.
Låt henne inte se dig arg. Jag ska försöka prata med henne.
- Du knäcker min rygg, din idiot. - Jag begriper mig bara inte på henne.
Vilket slit!
- Var sjyst mot henne. - Lås dörren. Jag kommer snart.
Bråka inte nu.
Jag ska döda dig, ditt äckel! Din fluktare!
Din...
- Sluta! Det är jag! - Är det du?
Måste du slå så hårt?
Jag såg att det var du, det var därför jag slog så hårt.
- Är det dina kompisar? - Sök igenom deras väskor.
Inte nu igen. Jag har ju just packat klart.
Tack.
- En chokladbit till. - Hej då.
Det är roomservice.
- Vad är det? - Choklad. Den får en att sova gott.
- Jag sover inte gott efter choklad. - Inte?
Stick. Vi ska inte sova i natt.
En kondom?
Den får en att sova gott.
En kondom! Gärna!
- Trolleri. - Trolleri?
Bra trolleri.
Den är bäst. Jordgubbssmak.
God natt. Ring om det är nåt mer ni behöver.
God natt. - Ada?
Kom inte in. Jag är upptagen. Försvinn!
- Varför behandlar du mig så här? - Jag vill inte ha dig här.
- Jackie...? - Inte ett steg till.
Du skulle ju berätta det för henne. Har du gjort det?
Det har dykt upp en sak. Det går fort. Gå, du.
Vad då för "sak"?
Den här typen av "sak".
- Vad pågår? - Stick!
Känner du inte att det luktar skumt här inne? Fattar du?
- Du är ful. - Försvinn!
- Ge oss dem. - Spola skitpratet.
- Var är varorna? - Jag beklagar. Jag...
Gör honom inte illa. Vad letar ni efter?
- Var är kartorna och nyckeln? - Tror ni att vi har dem?
Jag vet inte var de är.
- Snälla... - Ut med språket, annars dör han.
Men jag vet ju inte.
Sluta! Lägg av.
Sluta slå mig, det gör ont! Slå henne i stället!
Då kanske jag tycker synd om henne och berättar.
Nej...
Sluta! Jag vet de är. Han har dem i kalsongerna.
Tror ni verkligen på det?
Okej, av med den.
- Tar han av den är jag helt naken. - Bra!
Det hade jag gärna velat se.
Jackie, hjälp mig!
- Rör dig inte. - Jag får inte röra mig.
Bit!
De sover bra.
Stilla!
- Roomservice. - Kom in.
- Vad är det? - Grillad kyckling.
Ser du? En jättegod, grillad kyckling.
En grillad kyckling.
Hoppas det smakar. Hej då.
Du kan inte lura mig.
Rör dig inte. Släpp vapnet, annars dör han.
Toppen! Jag visste att du skulle se pistolen.
Vilken kanonidé. Smart! Du hajade alltså min varning?
Klart jag gjorde! Jag är en smart tjej.
Här får du för handduken. - Du ska få en kyss.
Jag vill också kyssa honom.
Kasta ut dem.
Jackie, vad gör du?
Varför tog du så mycket tejp?
Ursäkta.
- Jag sa åt dig att hålla dig borta. - Vi menar allvar.
- Vi vill ha nyckeln och kartan. - Jag har dem inte.
Ni har ju sökt igenom mina väskor. Jag ljuger inte.
Jag kan inte hjälpa om ni vägrar tro mig. Jag kan inte hjälpa er död.
Jag räknar till tre, sen dödar jag er en efter en.
Varför stod du bara där och glodde?
- Vad gör du? - Du glodde på mig!
- Vi slösar tid. Ta henne först. - Mig?
- Ett. - Bäst du börjar prata.
- Två. - Jag menar allvar.
Vänta, jag ska berätta.
- Menar du det? - Du sa ju det.
Det hjälper er inte. Huset är omringat.
- Är de verkligen utanför? - Jag skojar inte. - Kom in, killar!
- Pistolen. - Ta den!
Ge mig den.
- Rör dig inte! Upp med händerna. - Jag har patronen.
Kasta den!
- Jag vill inte ha den. - Ada, tillbaka till dig.
Se upp! Det sitter en patron i loppet.
- Ada, vart ska du? - De måste härifrån.
Vi, då?
Hjälp, Jackie!
- Vad ska jag göra? - Slå dem med den här.
Hjälp! En tjuv! Han tog mina saker. Hjälp!
Stoppa tjuven! Stoppa den där mannen.
Undan!
Nu har jag dig.
- Jag har den. - Spring!
Hjälp mig, nån! - Ta emot!
- Hjälp! - Kom hit!
Hjälp mig! Han jagar mig. En man jagar mig.
Hjälp mig! Han jagar mig.
Du gör mig illa!
Borta!
- Jag kan se nyckeln. - En kondom till?
- Det stoppar inte rånare! - Rånare?
Ada, hittade du nyckeln?
Jackie, nyckeln ligger på taket.
Jackie, är du oskadd? Nyckeln är där nånstans.
- Når du den? - Jackie, ta nyckeln.
Mitt ben...
- Jag försöker. Han är för klumpig. - Var försiktig.
- Kom inte hit! - Jag kan se den härifrån.
Taket kan rasa.
Ada, är du oskadd? Vill du ha tillbaka handduken?
- Du stryper mig. - Min handduk är borta.
Håll upp blicken.
- Var är nyckeln? - Där borta.
- Jag kommer. Var är rånarna? - Där.
Skynda dig. Där är de. Ser du? Skjut dem.
- Skjut dem. Mina vänner är där nere. - Inga pengar, inga skott.
Här.
- Du får skjuta dem. - Varför då?
En bra affär. Vapnet är ditt.
Rör er inte!
Jag kan inte skjuta!
Lämna mig inte.
Det är bra tryck i bössan, inte sant?
Visst var jag duktig?
Eld upphör!
Vi går upp på mitt rum.
- Jag kan inte gå baklänges. - Vänd dig om, då.
Vänster fot först.
- Raska på! - Må Gudarna le mot er. Välkomna.
- Hur många rum önskas? - Var är tyskan och de två kineserna?
Inga pengar, ingen information.
- Ut med språket! - De gav sig av tidigt i morse.
- Vart tog de vägen? - De skulle till ökenpasset.
Må gudarna straffa er!
- Vad är det? - Jag känner henne. - Vi ses igen.
- Får man skjuts? - Visst, hoppa in.
Världen är liten.
- Kom du hit för lite självrannsakan? - Vi lever och dör, ingen vet varför.
- Svaren finns i öknen. - Ja, här är vi nära döden.
Vad är det för ökenfilosofi? - Jackie, vad snackar hon om?
Jag vet att man inte får slösa med liv och vatten här ute.
Hud är också värdefullt här. Man måste vårda sin hud här.
Jag avskyr uttorkad hud. Man måste alltid försöka se bra ut.
Vad gör du?
En skorpion!
Nu är den borta.
Det var bara en skorpion. Du är väl inte rädd för Skorpioner?
- Du har den på ryggen! - Ta bort den! Hjälp!
Ada!
Hjälp mig, nån! Om den sticker mig, dör jag. Hjälp mig!
- Momoko, den är giftig. - Det är mitt husdjur.
Herregud! Ta bort den! Var är den?
- Döda den! - Det är bara mitt husdjur Ding-Ding.
Den sticker bara om den blir provocerad.
Beklagar att den skrämde dig.
Vilken fin måne vi har. Visst är den fin? Nu måste jag vila mig.
Anfall!
Hur vågar du slå en hövding? - Hämta mitt gevär.
Sluta väsnas, annars slår jag ihjäl er.
Ge mig det.
Den stack mig.
- Vad är det för skorpion? - Måste vara en kungsskorpion.
Jag gör slut på honom.
Ös på, hövding! Vi har bilen och kvinnorna.
Banditerna är borta.
- Är du oskadd? De är borta. - Ja.
Min stackars Ding-Ding!
- Hur är det med er? - John är svårt skadad.
- Vilka var det? - Ökenbanditer.
- Vi måste förfölja dem. - Då dödar de oss.
Jag följer med dig, men först vill jag begrava Ding-Ding.
Naturligtvis.
- Vad gör alla människorna där? - Det är marknadsdag.
- De ska hålla auktion. - Vi väntar tills det skymmer. Ducka.
Får jag fler bud?
Då går hon för 20. Första, andra, såld!
Släpp mig, era råskinn!
- Jag har repet. - Bra, håll utkik.
Här har vi en arisk blondin-
- och här en orientaliska med flammande blick.
Blondinen har dessutom en stor rumpa.
- Uppför dig! - De här två är ett fynd!
- Jag bjuder tio kameler. - Tjugo.
- Får jag fler bud? - Kan du köra bil?
- Bara upp till trean. - Det räcker. Inget motorstopp, bara.
Jackie, det kommer nån.
Vad håller du på med?
Ursäkta mig.
- De är så fula. - De fulaste har alltid flest kameler.
- 60. - 65 djur!
- Du får dem. - Får jag fler bud?
65. Första, andra...
- 70! - Hövdingen där bjuder 70 kameler!
- Får jag fler bud? - 75.
- 80. - 85!
- 90. - 95!
- 100. - 105!
110.
120!
- 150! - Helt otroligt!
- Vem är shejken? - Han har gjort oss rika.
150! Första, andra, såld!
I med växeln. Foten på gasen... En gång till.
Vilken mjuk hud du har. Det gillar jag.
Det är Jackie. Jag ska rädda er.
Snart ska jag tämja dig, min vildkatta! - Vilken vacker blondin!
Håll dig borta! Här ska du få.
Nån har stulit mina kläder. Han slog ned mig. Där är han.
Ta honom!
Kom igen. Jag tar emot er.
Vrid om nyckeln. Lägg i ettan.
Rör er inte.
Basal.
Jag glömde handbromsen!
Däråt! Ta dem!
Ös på!
Håll käften!
- Kanon. Hämta Momoko. - Lämna mig inte här.
Här, Momoko!
- Stanna, Momoko! - Jag vet inte hur man gör!
Kom tillbaka!
Efter dem!
- Vart ska vi? - Vet inte. Bilen går, bara.
Du måste ju styra.
- Jag blir sjösjuk. - Sluta gasa!
Kom igen, tjejer.
Prisad vare ödet som har överlämnat er till oss igen!
Nu ska ni föra oss till basen.
Vi vilar lite. Jag är törstig.
- Snälla... Ge mig lite vatten. - Ge dem lite vatten.
- Vi borde ge dem lite vatten. - Det är bara för oss!
Snälla... Jag håller på att dö.
Oroa dig inte. Om vi dör, dör vi i alla fall ihop.
Ni måste inte dö. Ni har fört oss till det här eländiga stället.
- Till och solen är på fel ställe. - Nej, kartan var upp och ned.
Jag ska hjälpa dig. Du kommer att må bättre.
Här. Drick lite vatten.
Var försiktig. Låt dem inte se dig.
Försiktigt.
Okej, nu räcker det.
- Momoko, du ska också få en kram. - Jag vill ha mer.
Du är onormalt att bete sig så perverst när vi törstar ihjäl.
Ta god tid på dig. Det är ingen brådska.
Jag visste inte att törst var ett afrodisiakum.
- Jackie, krama mig igen. - Har du feber, eller?
- Nu är det min tur. - Ta det lugnt. Slösa inte.
Det är inte min stil. Jag tänder inte på sånt.
- Kom hit. Lämna mig inte. - Låt mig vara.
- Du kommer att må bättre. - Låt mig vara i fred.
- Jag avskyr kramar och kyssar. - Bara en liten kram.
Släpp mitt ben! Du drar av mig brallorna. Släpp mig!
Spola lidelsen! Du krossar mig!
- Vad tror du de håller på med? - Jävla ohyra.
De iakttar oss. De börjar bli misstänksamma.
Släpp mig.
- Snälla, Jackie. - Sluta bråka. De kommer se det.
En åt gången.
- Han har sett det. - Ge mig den där!
Inga fler trick! Då skär jag halsen av er.
Är ni nöjda? Det var vårt sista vatten.
Upp med er. Nu går vi.
Här, Amon. Om kartan stämmer, bör vi vara nära.
Det är ju bara sand här. Har du läst kartan rätt?
Ja, kolla själv, om du inte tror mig.
- Låt mig se kartan. - Visa henne den.
- Har du din kompass? - Visst.
- Vrid på kompassen, inte på min arm! - Vi ska vara nära basen.
Sandstormarna kan ha begravt den helt och hållet.
- Ska den ligga där nere? - Ja, enligt kompassen.
- Kartan kanske är fel. - Militära kartor stämmer alltid.
- Plus/minus 3 km. - Bara 3 km? Inget problem.
Änglar, visa oss nåd! Ge oss väganvisningar.
Stilla!
Amon!
Släng till dem lite vatten.
- Vi vill aldrig se er igen. - Tack!
Varför tackar du dem? Det är ju vårt vatten.
- Ödet ska straffa er! - Ni ska brinna i evighetens eld!
Håll er borta!
Det här är mitt första och värsta misslyckande.
- Vems är de här fotona? - Min morfars.
Jag har varit där. Infödingarna där avgudade den här gudabilden.
Kolla. Min statyett liknar gudabilden.
Momoko vet var det här stället ligger.
- Fotot togs nära basen. - Kan du visa oss vägen dit?
Vi kanske kan hitta den trots allt.
- Där är stället i fotot. - Infödingarna här är våldsamma.
- Vi kan hantera våldsamma typer. - Nån gång tar din tur slut.
- Tack, Momoko. - Tack för att du förde oss hit.
Lycka till. Var försiktiga. Hej då.
- Ber du? - Jag hör om marken är ihålig.
Jackie, här är ingången.
Jackie, gå inte för fort. Det är mörkt här inne.
Ta av dig glajorna, då!
Ni två tar den här sidan, jag tar den andra.
- Vänta på oss. - Är ni redan klara?
- Ja. - Häng med mig, då.
En skalle!
- Från ett djur, inte en människa. - Nåt flög förbi.
- Vad snackar du om? - En människoskalle!
- Vad är det? - Spring!
- Det är skallar överallt. Vad gör vi? - Ös på!
- Häråt. - Vilken väg ska vi?
- Vart ska du? - Undan!
Sträck mig era händer. En åt gången! Försiktigt! Ni drar av mig klockan.
Han kommer! - Nu ska du få.
- Vi är turister. - Ta ett till.
Raska på!
En återvändsgränd!
- Ta en var. - Varför då?
Spring!
- Han vägrar ge sig! - Slå hårdare!
- Har ni sett nåt sånt förut? - Kinesisk kung-Fu.
Tror du de dansar för att visa att de är vänligt sinnade?
Det sägs vara en gammal sedvänja. Kom igen. Vi testar med att dansa.
Vänster fot först.
Ni kan sluta. Deras förstärkning har anlänt.
- Spana in getskallarna. - Oxskallarna. Hoppa över dem.
Skynda er!
De följer inte efter oss.
- Väntar de på förstärkning? - Tror inte det.
- Hjälp! - Ada!
- Vad gör du där nere? - Hjälp mig. Jag sjunker.
- Jackie, var är du? - Rör dig inte. Jag kommer.
Jag ser inte ett smack. Var har vi hamnat?
Hur ska jag veta det?
- Vad är det? - Det ser ut som en fot.
- Skrik inte. Du väcker de döda. - Jag är rädd.
Det behöver du inte vara. Det är tyska. "Rökning förbjuden på basen."
- Var är du? - Jag kommer.
En kvinna!
Ge oss vattnet. Rubbet!
- Den där är min. - Chefen, kom hit!
Vilket mysko ställe.
Vi verkar ha hittat basen.
Det är dammigt.
Det är min morfar!
- Hur vet du det? - Hans namn står på korset.
- Han har blivit mördad. - Hur vet du det?
- En kniv. - Beklagar.
Hoppas han inte har nåt emot det.
- Är du säker på att det är han? - Ja.
Var inte ledsen. Han har varit död i åratal.
Jag är ledsen eftersom han blev mördad.
- Vad är det? - En bok.
Håll dig borta, gravplundrare! Vad är det för bok?
- Det är morfars dagbok. - Nämner han sin mördare?
"I dag gick vi 20 km. Fyra man fick värmeslag."
- Hoppa framåt. - "I dag gick striderna dåligt."
"Men jag tror generalen kommer leda oss till seger."
"Fältmarskalk Rommel är ett militärt geni."
Står basen nämnd?
"I dag kom en tung metallast. Jag flyttade den till labb ett."
- "Kan det vara guld?" - Det är alltså guldbasen?
"Han gav mig 18 tabletter som jag gav till mina soldater."
"Jag ombads välja en kod. Jag tog Elisas födelsedatum."
- Vem är Elisa? - Min mamma.
- Varför var morfar så nedstämd? - Läs vidare.
Jag tror jag vet varför. Här nere ligger din morfars vakter.
När uppdraget var klart, tvingade han dem ta giftpiller.
Han fick order att döda sina egna män.
Han hade 18 vakter. Det är 15 här och 2 där uppe. Det blir 17.
- Var är den 18:e? - Stå stilla!
In med dig!
Jag är den 18:e vakten. Jag vägrade lyda din morfar.
- Vem är han? - Han heter Adolf.
- Hur visste du det? - Ditt namn står på den här.
Du dödade honom!
- Dödade du min morfar? - Han förgiftade sina egna män!
När jag vägrade ta tabletten, knäckte han mina ben!
Jag har väntat länge på den här dagen.
- Guldet tillhör FN. - Så länge det är här, är det mitt.
- Ingen kan ta det ifrån mig. - Du måste hitta det först.
- Vilken väg? - Gå upp på första våningen.
Ni går först, vi går strax bakom. Inget fuffens.
- Vilka är det? - Legosoldater.
- Guld lockar alltid till sig slödder. - Jag har en idé.
- Vi kanske kan få dem att byta sida. - De kanske tar vår andel också.
Håll käften och ös på! Sätt fart!
Häråt!
- Fort. - Jag ser inget.
Kom igen! Häråt!
Mark! Starta generatorn där borta!
- Starta generatorn! - Skjut bara i nödfall!
Det finns ammunition där nere!
Det finns en arsenal där nere. Skjut inte!
De kommer!
Göm er. Göm er, tjejer.
- Var är de? - Jag kan inte se dem.
Dela upp er och sök igenom varje våning.
Är de där nere?
Skjut inte! Dörren är skottsäker.
Försök igen.
Sätt inte på den. Det här går fort.
Jag sätter på den.
- De har hittat oss. - Det saknas en.
- Var är du, Jackie? - Sätt inte på den.
Om vi tänder ljuset, kan de inte komma undan.
Den är nästan i gång. Snabbare.
Stå stilla, annars spränger jag hela stället.
Lägg ned vapnen. Händerna på huvudet.
- Du var fantastisk. - Ada, ta deras vapen.
- Var försiktig. De är farliga. - Var ska vi lägga dem?
Jag letar rätt på rep, så jag kan binda dem.
- Rör ni er, skjuter jag. - Hon skjuter som en galning.
- Varför är du så bortkommen? - Håll er händer, så jag...
- Jackie, rädda mig. - För sent.
- Ta dem! - Jackie!
Ta hand om er själva!
Se upp!
Rädda oss!
Jag har fullt upp!
Dra ned honom.
Hårdare!
Genskjut honom via trappan!
Häråt, killar!
- En återvändsgränd. - Han jagar oss!
Jag ska slå in näsan på dig.
Genskjut honom.
Låt honom inte komma undan.
Okej, tjejer. Är ni redo för nästa rond?
Ta honom från andra sidan! Ös på!
Jag kommer att dö!
Det gjorde ont!
En till!
Han slocknade. Nu hjälper vi Jackie.
- Öppna dörren. - Jackie, jag tror jag bröt handen.
Din bitch!
Rätt åt dig.
Var är nyckeln?
Hur gick det?
Det är bara jag som vet hur nyckeln funkar.
Det är bara jag som känner till koden.
Bara jag vet hur man öppnar dörren.
- Är det så komplicerat? - Ja.
- Var är guldet? - I den där gången.
Grabben, du går först.
Öppna dörren.
- Det är tre steg med olika koder. - Mamma fyllde år 16 september.
- 916. - Uppfattat.
Jag har väntat på det här i 40 år.
- Din lögnhals! Du försöker döda oss. - Jag ljög inte!
- Jag berättade allt jag vet. - Mamma fyller år den 16 september!
- Ni har glömt nåt. - Vi låter dem göra det.
- Är du säker på att datumet är rätt? - Ja!
Kan det vara enligt den kinesiska kalendern?
Det står här. "Jag tar troligen Elisas födelsedag."
- Kan han ha tagit din? - Jag var inte född då.
- Vad är det? - Morfars militära id-nummer.
Det kan vara koden. Men vilken sida?
- 698. - Kan det vara koden?
Kulorna penetrerar tio personer.
Första siffran är sex. Kör.
Nio.
Ta bort handen.
Åtta. Snälla...
Varför öppnar den sig inte?
- Vad är det? - Handtaget har också ett syfte.
Vad pågår?
Jag var livrädd!
Dörren är öppen. Vi klarade det.
- Rummet är ju pyttelitet. - Var är guldet?
- Det är bara hissen, din idiot. - Hämta det!
Här borta!
Kolla!
Ta bort presenningen från den stora högen där borta!
Visst.
- Otroligt. - 2,5 ton är mitt.
Vi är rika, killar!
- Skjut in mig! - De lyssnar inte på dig längre.
Skjut in mig! Det är en order! Skjut in mig!
Äntligen rika!
Rör er inte. - Säg åt dem att lägga ned vapnen, annars dör du.
- Lägg ned vapnen. - Nej!
- Gör som jag säger, din idiot! - Kalla mig inte idiot igen.
- Då är det bäst att du räddar... - Nej, nu är jag chef.
Gör ni uppror?
Med 240 ton guld har vi råd att göra uppror. - Döda honom om du vill.
Synar du min bluff? Jag räknar till tre, sen dör han.
Ett. Två.
Tre!
- Han vinner. - Då får jag döda honom själv.
Det finns mer guld, men bara jag vet var det är.
Om ni låter mig leva, delar jag med mig av det.
Jag tror inte på dig. Håll koll på dem, Joe. - Du följer med mig.
Ni andra kör ut guldet. Ni hörde! Ös på!
Okej, kör ut guldet.
Jävlar! Efter honom!
- Vad gör vi nu? - Till kontrollrummet.
- Skjut på. - Ada, sluta glo på guldet.
- Där nere. Titta! - Var är strömbrytaren?
Där borta!
Inget funkar.
Vilken är strömbrytaren?
Det finns brytare överallt. Vi måste hitta strömbrytaren.
- Stäng av fläkten. - Vilken är det? Vi får chansa.
- Släpp inte taget! - Det finns mängder.
- Det blev ännu värre. - Nu ska vi se.
Nej!
- Kan det vara de här knapparna? - Den börjar sakta ned.
Håll honom. Jag tar dörren.
- Vi måste hjälpa honom. - Varför dröjer Adolf så?
- Han är för tung för Momoko. - Vi får hjälpa henne.
- Vad pågår? - Den suger.
- Nästan uppe. - Jag har honom.
- Den börjar... - Stäng av den.
Fan!
- Nej! - Vad har du gjort?
Vad händer? Vi kan testa reglagen där.
Krossa nödstoppet. Fort!
- Rör inte knapparna! - Jag har redan tryckt!
Det här är en militärbas och det är en självdestruktionsknapp.
Om 30 minuter exploderar stället. Varför väntade ni inte på mig?
Förrädare! Jag ska visa er hur det går för förrädare.
Jackie, rädda oss.
- Låt mig gå, så delar vi lika. - Lika? Nej.
- Öppna dörren! - Ja, chefen.
Han ska inte få komma undan.
Öppna dörren!
Stå inte bara där, din klantskalle! Öppna dörren! Skynda dig!
Superman!
Rena berg-och dalbanan.
Nu ska ni få se Supermans fotarbete.
Dansar han när basen kommer att sprängas?
- Varna honom! - Basen kommer att explodera.
Explodera?
Har vi bara 20 minuter på oss?
- Elsa tryckte på fel knapp. - Det finns ingen utgång.
Vi kanske kan spränga oss igenom ventilationstrumman.
Basens svaga punkt är ventilationstrumman.
Vindkraften!
Han kommer ned, Momoko. Hjälp mig!
Adolf vägrar följa med oss.
Jag skulle ha dött för 40 år sen. Jag vill stanna hos mina kompisar.
- Hej då och lycka till. - Vi måste sätta i gång.
Fixa era rep, jag stänger dörren.
Det är bråttom. Jag ökar effekten gradvis. Var beredda.
Här! Du måste trycka på knappen.
- Ta inte med dig det där. - Det är min andel!
- Jag vill inte ta med mig... - Låtsas att du bär det åt mig.
- Mitt guld! - Osis.
Glöm guldet!
Nu!
Nu är du i säkerhet.
Spring! Allt kommer rasa samman!
- Guldet är borta! - Än sen? Ni lever, ju.
Ett tröstpris.
Ödet förde er tillbaka till oss.
Här är guldet ni ville ha. Det kanske för lycka med sig.
Vem vill ha guld? Vi vill ha vatten.
Här. Ta det som återstår.
Man vet aldrig vad man behöver eller vill ha.
Trodde aldrig jag skulle få se folk slåss om vatten.
- Vi behöver vatten! - Jag föreslår att vi letar ihop.
- Du är experten. - Det borde finnas vatten där borta.
- Är du säker? - Den där sanddynen ligger närmare.
Nej, vi lyssnar på ökenexperten.
- Var är vattnet? - På andra sidan sanddynen.
- Är du säker på det? - Lita på ökenexperten.
På andra sidan dynen kan vi bada.
Som sagt, bara 25 % av öknen är täckt av sand. Det kan inte vara så långt.