Tänään on hyvä päivä kuolla.
Mitä nyt? -Crackia, hae apua.
Narkkarit vievät kaiken aikamme.
Mitäs tässä? -Sisäistä verenvuotoa.
Verenpaine alhaalla, verta vuotaa vaginasta. -Kaiketi laiton abortti.
Hänet täytyy leikata. -Kaikki leikkaussalit ovat käytössä.
Ei voi odottaa, pakko leikata. Minä leikkaan. -Et saa!
Tottele! Vie hänet pois.
15 vuotta hoitajana ja hankit minulle hetkessä potkut.
No niin.
Pihdit!
Missä se on? Puristin!
Homma hoidossa. -Selvä, minä jatkan.
Dave, häivy heti!
Labraccio! Mitä helvettiä luulit tekeväsi?
Randall Steckle, "Kirurgin päiväkirja". Ei.
Randall Steckle, "Tulevan kirurgin päiväkirja”.
Randall Steckle, "Kirurgin kasvu..."
"Kirurgin muovaaminen". Liian lennokas.
Randall Steckle, "Luomiskertomus".
"Nuoren kirurgin luomiskertomus". Loistavaa!
Huomenta.
Hyvää työtä. Jatkakaa samaa rataa.
Vaikka olin koomassa, yhtäkkiä näin itseni.
Katselin itseäni ylhäältä päin.
Mieheni Ralph itki.
Lääkäri sanoi että tein kuolemaa.
Näin itseni makaamassa sängyllä.
Aloin leijua käytävälle.
Sitten leijuin tunnelissa kohti valoa.
Se oli kaunein valo minkä olen ikinä nähnyt.
Kuulin äänen.
Se oli kaunein ääni minkä olen ikinä kuullut.
Ääni sanoi:
"Vien vauvasi."
"Mutta sinä palaat takaisin."
Heräsin ja näin Ralphin ja lääkärin.
Olin virallisesti kuollut 4'h minuuttia.
En nähnyt mitään tunnelia enkä minkäänlaista valoa.
Minä näin. Että se oli kaunista!
Olin puutarhassa... -Oli tunneli ja valoa...
Sitten tuli opas kärryissä, ja kuului musiikkia.
Terry, sinulle annetaan ehkä liikaa lääkkeitä.
Kiitos.
Miten menee? -Hyvää huomenta.
Ensiapupolilla kiehuu. Parasta olla varovainen.
Miksi aina kyselet potilailta kuolemasta?
Myöhästyn tunnilta. Kiitti, Edna.
Niveltulehduksen jälkiä. Tulehduskudos on yllättävän sitkeää.
Tämä on poikittainen jalkaholvi. Jalkapöydän luut...
Loistavaa, tohtori Steckle. Taitojasi tarvitaan illalla.
Illan hommasta. Pidän sinusta. Kieltäydyn moraalisista syistä.
Maailmassa on tarpeeksi kauheuksia ilman kammotuksiasi.
Pelkäämme tietämättömyyttä. Onko totuus ja tieto kauheaa?
Etenkin sinunlaisellesi tiedemiesnerolle.
Huomenta, Mannus. Miten menee? -Hyvin.
Muuten, tapailetko ketään?
Tunnista. -Alin kaulanikama.
Ei kai kysyminen häiritse?
Välillä tekee hyvää avautua. Lennykin on avoin tyyppi.
Tunnista. -Mahaportti.
Olen kuullut mitä sinusta sanotaan, Rachel.
Olet varmasti hyvin lämmin. Et lainkaan kylmäkiskoinen.
Tunnista. -Aivosi.
Haluaisitko tulla kämpilleni?
Tohtori Hurley, olisi asiaa tohtori Mannusille.
Kieltäydyin jo kertaalleen. -Steckle ja Hurley suostuivat.
Koulun kaksi parasta jatko-opiskelijaa.
Tarvitsen sinua hoitamaan ruiskeet ja tiputuksen.
Ei kiinnosta katsella kun tapat itsesi.
Taitaa kiinnostaa.
Huomenta kaikki. Päivän koe arvostellaan käyrän mukaan.
Jaan 3 kiitettävää, 5 hyvää ja 10 tyydyttävää.
Loput neljä saavat välttävän tai heidät hylätään.
Kuten elämässä, ette opiskele tiedon takia tai itseänne varten -
vaan kilpailette toistenne kanssa.
Moni muu haluaisi varmasti saada itselleen kunniaa.
Sääli ettei taitavilla ihmisillä ole siihen kanttia.
Hyvä on, tulemme sinne. -Puhu vaan omasta puolestasi.
Onhan se vaikuttavaa, Nelson. Itket, pyörryt tai ehkä oksennat.
Entä sitten? En usko että sinulla kestää kantti.
Tuokaa vaan välineet. Minä tuon kanttini.
Kuulitko Labracciosta?
Dave, sinut hyllytettiin vain vähäksi aikaa. Se ei vaikuta apurahaasi.
Minä häippäsen.
Olet kaikkien aikojen lupaavin oppilas. Sinun ei anneta häipyä.
Olit sitä paitsi väärässä. -Enkä! Nainen teki kuolemaa.
Pelastin hänen henkensä. Mitä olisit itse tehnyt?
Sinusta tehdään esimerkki vakuutussopimusten takia.
Pääset takaisin ensi lukukaudella.
Sillä ei ole väliä. Tekisin saman uudestaan.
Tiedän. Siksi tarvitsen illalla apuasi.
Sinä et kuulu ihmisiin jotka haluaisin nyt tappaa.
En halua kuolla.
Tahdon palata mukanani ratkaisut elämään ja kuolemaan.
Pääsen sinne muiden avulla -
mutta tarvitsen sinua tuomaan minut takaisin.
Valitan, en voi suostua.
Käännä vain selkäsi, Dave. Kiipeä vuorelle.
En ymmärrä sinua enää. Tuhoat urasi tuntemattoman takia.
Nyt jätät ystäväsi pulaan.
Olen pahoillani siitä mitä tänään tapahtui.
En selviä takaisin ilman apuasi. -Älä ryhdy siihen.
Dave...
Entä jos se onnistuu?
En halua tulla haudatuksi lauantaina.
On 150 dollaria kalliimpaa tulla haudatuksi lauantaina.
Rouva Amsler, voitte paljon paremmin.
Jätä viesti äänimerkin jälkeen.
Tiedän että olet kotona.
Älä myöhästy, muista tuoda kamera. -Mikä kamera?
Onneksi hän soitti asiantuntijalle. -Älä saamaa.
Olet kihloissa. Mikset jo kasva aikuiseksi?
Tajuatko että ikuistan viimeisiä seikkailujani ennen yksiavioisuutta?
Ei, mielessä käy sana 'pilluhaukka'.
Mitä helvettiä täällä teemme? Heitetään hyvästit lääkikselle.
Kymppi vetoa että hän jänistää ja pääsemme pois täältä.
Ei noita valoja! Turvamiehet ravaavat paikalle.
Laittakaa välineet kuntoon. Pistin lämmittimen päälle.
Aiotko todella ryhtyä tähän? -Tee se hänen mielikseen.
Tainnutatte minut ilokaasulla, natriumpentatolilla ja jäähuovalla.
Minulla on jäähdytettyä dekstroosiliuosta.
Kun lämpötila laskee 30 asteeseen iskekää 200 joulella.
Sähköisku pysäyttää sydämeni. Sitten riisutte naamarini.
Sanoit että Rachel tulisi. -Steckle, sulje ovi.
Sinä annat lääkeruiskeet.
Kun sähkökäyrä tasaantuu, aivot ovat kuolleet. Olen tutkimusmatkalla.
Odottakaa 30 sekuntia. Lämmittäkää huovalla 34? asteeseen.
Antakaa 1 senttilitra adrenaliinia. Joe, poista kammiovärinä.
Herätätte minut henkiin. -Aivovaurioisena.
Muistutat monella tavalla Kaalimaan Kakaraa.
En jos ruumiinlämpö on vain 30?.
Tohtori Mannus, annatko sinä ruiskeet?
Hetkinen. Miksi teet tämän?
Nähdäkseni onko mitään kuoleman jälkeen.
Filosofia epäonnistui, samoin uskonto.
Nyt on luonnontieteiden vuoro. Ihmiskunnan pitää saada tietää.
Teetkö tätä ihmiskunnan takia?
Tämä kirje vapauttaa teidät kaikesta vastuusta.
Et tee tätä ihmiskunnan takia. Haluat ajankohtaisohjelmaan -
juontajan löpinöiden ja automainosten väliin.
"Tänään: lääketieteen opiskelija koki kuoleman ja heräsi henkiin.”
Mainetta ei voi välttää. -Se on vääränlainen syy.
Tri Hurley, elektrodit. Etkö halua päästä ajankohtaisohjelmaan?
Rachel, anna ilokaasua. Kuolen ainakin hymy huulilla.
Tri Hurley, hae huopa.
Osaamme kaikki asiamme. Tämä sujuu varmasti hyvin.
Saanko asuntosi jos kuolet?
Se oli vitsi! -Yksi minuutti.
Älkää myöhästykö. Aloittakaa kuvaaminen.
Koko koe saadaan nauhalle.
Luvatkaa että teette tämän.
Jäähyväissuukko?
Nähdään pian.
33. -Tämä kirje on yhtä tyhjän kanssa.
Anna nukkua. Hän uneksii pimuista ja luulee olevansa taivaassa.
Nyt tiedän miksi olen täällä. -Sanoin mielipiteeni, näkemiin.
Vaarannatko tulevaisuutesi jotta Nelson olisi kuuluisa?
Joku tulee!
Onko hän kuollut? -Hän vain nukkuu.
Tao muille järkeä päähän.
Minä teen sen. Ei ole mitään menetettävää.
Paitsi hänen henkensä! -Pystyn elvyttämään hänet.
Pysäytä sydän minuutiksi. -Olisin minäkin osannut.
Ei!
Valmista. -Mitä teette?
Supistus. -Tapat hänet.
Ei ihme että sait kenkää. -Lopeta pelleily!
Lopeta! En tullut lääkikseen murhatakseni kurssikavereita!
Pysähtyi.
Ne heikkenevät. Hän tekee kuolemaa.
Aivokuollut. Nyt se tapahtui. -Aloita kuvaaminen.
Hän on kuollut, eikö se riitä? Yritän elvyttää hänet.
Vahdi vain ovea. -Ruumis on kanssamme huoneessa.
Minuutti jäljellä. -Aloita kuvaaminen!
30 sekuntia jäljellä. -Selvä, lämmitetään.
20 sekuntia. 317, 32"... -Natriumbikarbonaatti valmiina.
Lataan deffat.
Valvo sähkökäyrää.
Ruumiinlämpö 34*. -No niin. Valmista.
Miten kävi? -Ei hitto mitenkään.
Lisää virtaa, 300.
Aloitetaan elvytys.
Natriumbikarbonaattia ja adrenaliinia.
Jestas!
Ei hitto yhtään mitään!
37%. -Uudestaan. 350.
Ei mitään.
Nyt onnistui!
Happea. Steckle, auta. -Lisää adrenaliinia.
Pistetty.
Silmät liikkuvat!
Nelson, kuuletko äänemme? -Tervetuloa takaisin.
Hullu sekopää onnistui! -Jestas sentään!
Aika tökeröä käytöstä. Sinusta tulee vielä hitonmoinen lekuri.
Haista home.
Muistatko mitään erityistä tunnetta? Lämpöä, kylmyyttä?
Ei sitä voi eritellä. -Näitkö tunnelin päässä valoa?
En, mutta jotain siellä on. Jotain lohduttavaa.
Käsitättekö miten tärkeää tämä on?
Hän voisi haukata happea. Te voisitte hankkia meille nestettä.
Kiitos että pelastit henkeni. -Se oli huisin hauskaa.
Pärjäätkö, viisas? -Olen kuin huippuunsa viritetty soitin.
Kuuletko liikenteen järven rannalla?
Sen alta kuuluu huminaa. Katuvalot humisevat.
Vielä heikompana kuuluu jonkinlaista laahaavaa ääntä.
Ja ääni voimistuu. -Ei kuulu.
En vain kuule, tunnen sen myös.
Toivut varmasti. Loistat ja olet eduksesi ajankohtaisohjelmassa.
Tämä on paljon tärkeämpää. -Pidät siitä varmasti huolen.
Et usko mitään mitä sanon. -Unohdat että olen ateisti.
Pärjäätkö vähän aikaa yksin?
Miten hän jaksaa? -Hän luulee heränneensä kuolleista.
Niinhän siinä kävi, eikö? -Meillä kävi vain hyvä tuuri.
Minä haluan mennä seuraavaksi. -Minäkin haluaisin kuuluisaksi.
Ei tässä ole maineesta kyse. -Sinulle pystytetään muistomerkkejä.
Pieniä kiviä. "Levätköön rauhassa”. -Olen seuraava.
Olisin minuutin 20 sekuntia.
Minuutti 30.
Kilpailetteko jo henkenne uhallakin?
Minuutti 30.
Se siitä. Ei hassumpi hinta maineesta ja kunniasta.
Kuole sankarillisesti, älä julkisuuden takia.
Champ?
Jonkun pitäisi valvoa häntä läpi yön. -Minä suostun.
Oletko kunnossa?
Haluaisin mennä kotiin.
Onko kaikki hyvin? Hyperventiloit.
Verenpaineesi nousee -
koska sydämen verisuonet supistuvat.
Luoja että olet kaunis. -Lepää rauhassa.
Tuskin luulit vuorokausi sitten viettäväsi täällä yötä.
Sinulla kävi viime yönä tuuri. Älä yritä liikoja.
KIHLAJAISET
Toivotan kummallekin kaikkea hyvää yhdessä.
Haloo, tahtoisin puhua Anne Coldrenille.
Anne?
Heli, olenkin miettinyt sinua. Mitä kuuluu?
Lasken päiviä seuraavaan lomaan.
Täytyy vaihtaa lähempänä olevaan kouluun tai hankkia nopeampi auto.
Miksemme viettäneet häitä kesällä? -Äitini ei ollut vielä valmis.
Olet huippu.
Jos jotain sattuisi...
Joe, mikä hätänä? -En tiedä. Väsyttää.
Hourailen joutavia. Minun pitää mennä.
Joe, huolestutat minua. -Ei hätää, kaikki hyvin.
Rakastan sinua. Moi.
Ei mitään. -Aloitan elvytyksen.
Elvytystä, adrenaliinia eikä mitään! -Mitä ihmettä? Herää, Joe!
Väistä, Nelson. Minä yritän. -Aika loppuu!
Anna minä yritän! -Teen kaiken mitä osaan!
Nelson, väistä! -Herää, Joe!
Onnistui! Happea.
Happi valmiina.
Elvytys onnistui. Joe Hurley elää.
Ei hätää, Joe.
Mahtavaa. -Nyt se alkaa.
Määrittele mahtava.
En tiedä. Se ei ole mennyttä eikä tulevaa.
Sitä on vaikea kuvailla. -Kuolema on sillä tavalla outoa.
Nelson on oikeassa. Kuoleman jälkeen on toimintaa.
Ehdottomasti. -Kokemus oli outo.
Jotenkin jopa eroottinen. -Hän saa kuolleenakin pillua.
Millä tavalla eroottinen?
Ei se ollut mitenkään holtittoman kiimaista.
Eihän sellainen olisi juolahtanutkaan mieleen.
Se oli ystävällistä. Jokin naisellinen ohjasi minua.
Tämä voi olla sukupolvemme saavutus. Viimeinen rajapyykki.
Ensin oli meri, uusi maailma, villi länsi, kuun kamara -
huumeet, sisäinen tutkinta -
entinen presidentin puoliso ja kaikkea sellaista -
mutta tämä on meidän! -Olihan meillä disko.
Hittoon suuret ikäluokat! -Varohan sanojasi.
Minä löysin jotain. Muistakaa se. -Heräsin tänään kuolleista.
En ihmettele. Elvis kävi täällä eilen.
Maksakaa kun olette valmiita.
Oliko vaikeaa palata? -Ei muistaakseni.
Mutta muistat kaiken muun? Puhutte kaikki potaskaa.
En usko sanaakaan. -En minäkään uskoisi -
ellen olisi käynyt siellä itse. Miten on, Dave?
Ateistilla ei ole mitään menetettävää. -Minä olen seuraava.
Kukaan ei ole seuraava. Etsitte vastauksia vaikka niitä ei ole.
Näitte mitä halusittekin nähdä. Lopettakaa jo, touhu on vaarallista.
Emme voi enää luovuttaa. Olen kauemmin. Minuutti 50.
Kaksi minuuttia. Muutin mieleni. Kaksi minuuttia.
Kaksi ja 10. -Kaksi ja 20.
Voittaja taisi löytyä.
Nautitko tästä, Nelson?
Joe...
Oliko kokemuksesi mitenkään epämiellyttävä?
Ei. Ei mitenkään.
Hyvä.
Odota! -Olitko muka ritarillinen?
Vai yrititkö päihittää minut? -Kaikki ei aina liity sinuun.
Kukaan ei halua että kokeilen. En kaipaa suojeluanne.
Mitä sitten kaipaat, Mannus?
Mitä mielestäsi tarvitsen?
Kun joku on noin älykäs, kunnianhimoinen ja kaunis -
sellainen saa meidät muut hermostumaan.
Miksi muutit mielesi? -Minä olen epäilevä Tuomas, vertailuryhmä.
Jos totean ettei mitään tapahdu, ei ole enää syytä jatkaa.
Miten selität kuolemanjälkeisten kokemusten samankaltaisuuden?
Eri kulttuureista olevat ihmiset näkevät samat asiat.
Ehkä kuollessa aivoista erittyy jokin hormoni.
Keksit tekosyitä. Entä jos huomaatkin siellä jotain?
Sitten sinäkin saat tappaa itsesi. -En aio tapattaa itseäni.
Kiva kuulla, Mannus. Voisin kaivata sinua.
Miksi pakkomielle kuolemaan? -Olen vain kiinnostunut.
Henkilökohtaisesti. Hyvää yötä.
Saanko antaa kyydin? -Ei kiitos.
En vienyt rahoja.
Otin paahtimen, mutta liian moni kodinkone saa sinut rakastumaan.
Eikö totta, Nelson?
Lopulta tiedämme jokainen mitä olemme tehneet.
Champ?
Tulehan tänne, Champ.
Tänne, koira.
Mitä täällä teet? Onko kaikki hyvin?
Oletko kunnossa?
Oletko eksyksissä?
Pyhäinpäivän aatto. Mätiä kurpitsoja, palavia lehtiä -
mustia kissoja parittelemassa kujilla.
Ihan kuin emme tuntisi pelkoa.
Kuin olisimme jo kuolleita, emmekä voisi menettää mitään.
Koska elimme niin moitteettomasti ja rakastimme elämää niin -
kuvittelimme olevamme kuolemattomia.
Intohimomme tiedettä kohtaan voitti tuntemattoman jumaluuden.
Tai ehkä olimme vain päästämme sekaisin.
Hei, olen Joe Hurley. Oletko sinä Terry?
Koit jotain lähellä kuolemaa. -En halua puhua siitä.
Odotahan. Minäkin koin jotain kuolon hetkellä.
Olisi kiva jutella asiasta. Kokemus muutti elämäni.
Minua ei aluksi uskottu. -Mitä muut muka tietävät?
Jos olet menossa tunnille, voimme ehkä jutella asiasta ensi viikolla?
Koko päivän tiesin että jotain sattuisi.
Olen aina nähnyt etiäisiä. Kerrankin tätini piti lentää...
Miksi teit minulle näin, Joe?
Ei!
Karkki tai kepponen!
On pyhäinpäivän aatto ja täysikuu. Emmekö jo kerjää ikävyyksiä?
Anteeksi että olen myöhässä. Pari isoa karpaasia viivytti.
Anna kun vilkaisen. -Olen kunnossa.
Missä helvetissä kuppasit? -Ei ole hyvä olo.
Mitä naamalle kävi? -Murehdi sinä vain kamerasta.
Kivat vetimet.
Oletko valmis? -Olen.
Ketä muka esität? Luuviulua?
Minuutti 20, muistakaa. -Kiirehdi vain takaisin.
Saat tarjota aamiaisen.
Älä päästä narusta irti.
Hooka hei.
Nähdään pian.
20 senttilitraa natriumpentatolia.
30. -200 joulea latingissa.
Valmista.
Ei pulssia.
Mitä ilmassa leijuukaan? Toivo, vai kenties kuolemanpelko?
Pää kiinni, Steckle. -Ei, vaan sinä!
Entä jos hän ei selviäisikään takaisin?
Kaipaisitko häntä, Rachel?
Minuutti.
320. -Odota vielä viisi sekuntia.
Miksei kymmentä? Aikaa piisaa. -Oletko tosissasi?
Joey, luotin sinuun.
Asemiin. Joe, väistä! -Ei peleillä.
Kuka muka pelleilee?
Mitä täällä oikein tapahtuu? -33%.
Joe, sulje verho!
Herää! 2.15, 2.16, 2.17, 2.18...
2.20. Minä jatkan.
Tämä on minun salini.
Ladattu. Valmista.
Hengitä!
1,2... Mitä sitten tulee? -Lopeta pelleily, Nelson!
5. Hengitä. -300 joulea ladattu. Valmista.
Herää, Dave.
Siinä se on! -Eikä ole, kammiovärinää.
Antakaa lidokaiinia. -Ei vielä.
Herää jo, Dave. -Nostakaa 360:een. Valmista.
Antakaa lidokaiinia. -Jo kolme minuuttia.
Aloitan elvytyksen. Jatka kuvaamista. Herätän hänet vielä henkiin.
Valehtelit minulle, Joe.
Onnistui! -Milligramma adrenaliinia.
Se liippasi läheltä. Aivan liian läheltä.
Hooka hei. -Mitä sanoit?
Hooka hei. Se on Siouxien sotahuuto. Se tarkoittaa...
"Tänään on hyvä päivä kuolla." Oliko, Dave?
En tiedä olinko kuollut. Taisin tuntea jotain.
Näin unta, tai päässäni olevia muistikuvia.
Olit aivokuollut.
Ehkä kehossani oli yhä sähkövirtaa...
Se olisi näkynyt EEG-laitteessa. Olit kuollut. Mitä tapahtui?
Sitä on vaikea sanoin kuvata.
Kuin olisi vainoharhainen ilman pelkoa.
Ihan kuin minua olisi tarkkailtu. Tehän olitte koko ajan läsnä.
Kuka voisi tarkkailla? -Kuolleet.
Skeptikko tunsi jotain. Teen sen uudestaan.
Ei käy! Minut on sivuutettu kahdesti. -Neljä minuuttia.
Labraccio oli kuollut 3.50. -Se oli virhe.
Alle 4 minuutin ei maksa vaivaa. -Kukaan ei ryhdy sellaiseen!
4.25. -5 minuuttia.
Olen seuraava tai häivyn. -Ilman häntä on vaikea pärjätä.
Mutta ilman minua... -Tai minua.
Kas, vihdoinkin kapina.
Paljastin teille loistavan idean. Ainutkertainen tilaisuus.
Älä viitsi, Nelson. -Kukaan ei ollut yhtä kaukokatseinen!
Rachel, haluatko olla seuraava? Siitä vaan, tämä oli minun ideani.
Te olette pelkkiä turisteja!
Olisin suostunut aikaan 3.30 tai 3.40. Ehkä yhä suostun.
Mutta 4.25 on hullua. Lähestymme viiden minuutin haamurajaa.
Senkin paska, Joe.
Sanoit rakastavasi minua, Joe.
Rakastan sinua, Joe. -Kamu?
Luuviulu, kuuletko minua?
Kiitos että jäit.
Minulla on aamuvuoro. Voit hyvin, nähdään myöhemmin.
Tästä illasta... -Älä yritä puhua minua ympäri.
Miksi ryhdyt siihen?
Moni minulle läheinen on kuollut.
Tahdon tietää että he ovat hyvässä paikassa. Onko se pikkumaista?
Itse asiassa se on paras syy jonka olen kuullut tähän asti.
On jotain mitä en kertonut eilisestä.
Minusta tuntui että jos olisin jatkanut eteenpäin -
jokin olisi suojellut minua. Joku hyvä voima.
Sinun ei siis tarvitse tehdä sitä. -Ateisti uskoo nyt siis Jumalaan?
Yritän sanoa etten tahdo sinun ryhtyvän siihen.
Mieti mistä kaikesta voimmekaan jutella kun olet elvyttänyt minut.
Teen kuolemaa. Älä valehtele.
Rouva Amsler, olette kamppaillut urheasti.
Joskus täytyy vain luovuttaa. -Sitä samaa äänetkin hokevat.
Mitkä äänet? -Ne kuiskivat: "Oletko tehnyt tarpeeksi?"
"Oletko kertonut kaikille että rakastat heitä?"
Minä olen.
Ne ovat lempeitä ääniä. Ne kertovat mitä sinun pitää tietää.
Mitä? -Että sinulla on paikka minne mennä.
Uskotko siihen? -Kyllä.
Kyllä uskon.
Hei, Fellaatio!
Tiedätkö parin? Minä tiedän.
Naamasi ja perseeni.
Hengityksesi ja puhvelin pieru. -Tunnenko sinut?
Sinä et tiedä yhtikäs mitään! Persläpi, pillipili, kenokyrpä -
runkkari, hinttapuli -
löyhkähenki, linnunpaska, paska-aivo, aivokääpiö -
perseennuolija, räkäklimppi, nynny, vellihousu!
Mikä hätänä? Rupeetko parkumaan? Itkupilli-Davie.
Paskanaama, rotanpaska, kielikello huoranpenikka!
Mitä tapahtui? -Pelasin lätkää.
Eilisillasta... -Ei hätää.
Labraccio ei ole tullut. -Tämä ei ole hänen tapaistaan.
Hän yrittää estää minua. -Ei ole hyvä idea jatkaa.
Emme kaipaa Davidia. -Osaatko elvyttää?
Luotatko minuun? -En, mutta jatketaan silti.
Ilokaasu päällä.
Nähdään pian.
Kauanko hän on ollut kuolleena? Elvytämme hänet nyt.
Hän ei ole ollut tarpeeksi kauan. -Tottele, Joe.
Älä odota pusuja palkinnoksi.
TERVETULOA KOTIIN, ISÄ
Peruutamme neljännen kokeen. Miksi? -Kysy tohtori Kalmalta.
Mitä on tekeillä? -Elvytämme Rachelin ajoissa.
Ei nyt. Ajatelkaa Rachelia. -Joe on oikeassa. Olkaa valmiina.
Rachel, älä mene sinne.
Minähän kielsin tekemästä tuota.
Denny!
Se on sinun syytäsi!
Ei mitään. -Ladatkaa 300 joulea.
Herää, Rachel.
300 joulea. Valmiina!
Onnistui! -Kammiovärinää. Ei onnistunut.
Ei hätää, kyllä hän toipuu. -Ladatkaa 360 joulea.
Mitä menitte tekemään? -Oikosulku, ehkä sulake paloi.
Joe, latasitko akut? -Hitto!
Aloitan elvytyksen. Toimi, Steckle.
Ei pulssia.
Ei onnistu. Joe, jatka sinä. -Hän on ollut kuollut 4 minuuttia.
Jatketaan amyylinitraatilla. Se on ainoa keino.
Älä! Käristät aivot!
Nelson!
Älä tee sitä!
Elvytätkö hänet?
Herää, Mannus.
Lidokaiini sisällä.
Tule takaisin keskuuteemme.
Odottakaa!
Kuulin jotain.
Happea!
Hän heräsi.
Miksi yritit estää meitä? -Minulle sattui junassa jotain.
Oli eräs tyttö, Winnie Hicks. Kävimme samaa koulua.
Pilkkasimme häntä aikoinaan.
Junassa hän alkoi haukkua minua. Hän seisoi aivan edessäni!
Hän oli yhä vain kymmenvuotias. -Ehkä nukahdit.
En, se ei ollut unta. -Minäkin olen nähnyt outoja.
Luulin saaneeni aivovaurion. -Sinä ehkä saitkin.
Sulje kamera, Steckle. Tämä on henkilökohtaista.
Salaa kuvaamani naiset ovat kummitelleet mielessäni.
He ovat kaikki Joe Hurleyn videokokoelmassa.
Entä sinä, Nelson? Kuka sinua riivaa?
Hänen nimensä on Billy Mahoney. Kiusasimme häntä koulussa.
Ei mitään hätää. -Mitä kasvoillesi sattui?
Pikkupoika innostuu ehkä liikaa. -Hetkinen.
Ymmärrän Daven unet ja tämän pervertikon takaumat -
mutta väitätkö että poika oikeasti koskettaa sinua? Mahdotonta!
Tämä on tosi outoa. -Outoa? Koimme mitä on kuolema.
Olemme jotenkin tuoneet syntimme mukanamme takaisin.
Koska sait tietää tästä? -Joen vuoron jälkeen.
Mutta et sanonut mitään! -Jestas! Olemme tiedemiehiä!
On vaarallista, moraalitonta ja epäeettistä salata tutkimustuloksia!
Rachel Mannus tietää ehkä elämän ja kuoleman salaisuudet.
Hän oli kuollut viisi minuuttia.
Jos hän tulee pois vessasta tietäen arvoituksen ratkaisun -
koko maailma palvoo häntä.
Ihan kuten sinäkin. -Sinun olisi pitänyt kertoa.
Ette olisi ryhtyneet siihen. -Olisimme voineet edes valita!
Nyt otti ohraleipä.
Rachel, oletko kunnossa? -Voin ihan hyvin.
Sanoin että voin hyvin. Aiotteko kaikki kytätä minua?
Antaa tulla, Billy Mahoney.
Yritä kaikkesi.
Et uskalla. Yritäkin tulla.
Menneisyyden haamut janoavat kostoa? -En tiedä tarkkaan miksi.
Jos näet jotain kerro siitä minulle.
Voit kertoa lääkärille.
Olen olohuoneessa. -Niitäkö joita olemme loukanneet?
Tapahtuiko tänään jotain?
Ei.
Koeta levätä.
Miten hän jaksaa? -Hän taitaa salata jotain.
Mitä Nelson teki sille pojalle? -En tiedä!
Pidetään toisemme ajan tasalla. -Selvä, olen pahoillani.
Te voittekin vaikka lähteä. Minä vahdin häntä. Anteeksi.
Vielä me sinut saamme, Billy Mahoney!
Ei!
Lopeta, Nelson!
Miten voit? -Olen myöhässä. Nähdään myöhemmin.
Odota. Minne menet? -Hänet täytyy pysäyttää.
Hyvää huomenta, Rachel.
Ei... ei...
Äänet olivat väärässä. Siellä ei ole mitään kaunista.
Potilaan menettäminen kuuluu työhön. -Mutta olin väärässä.
Taidat nauttia päivästä.
Etkö muista minua, Joe? -Tietenkin.
Oletko malli? Voisit olla. -Minun täytyy mennä.
En yritä iskeä sinua. Valitsin sinut summamutikassa.
Saanko tarjota juotavaa?
Soitan sinulle viikonloppuna. -Selvä, numero on luettelossa.
Hei, könsikäs. -Kuka sinä olet?
Mitä ihmettä teet? -Joku hullu nainen. Tunnenko sinut?
Haluaisitko tuntea? Ei tarvitse tehdä mitään.
Voimme vain maata yhdessä. Pitää toisiamme sylissä.
Lupaan soittaa sinulle.
Olen kyllästynyt vain ottamaan vastaan.
Voimme lopettaa ihan koska haluat.
Se vain vahvistaisi suhdettamme.
En ole ikinä tuntenut tällaista.
Tietenkin kunnioitan sinua.
Soita minulle ihan koska vaan. -Osoita että rakastat minua.
Ette ole todellisia!
Anne, sinäkö siinä?
Oletko se oikeasti sinä? -Kuulostit puhelimessa masentuneelta.
Olin huolissani, tulin bussilla. -Kiva yllätys.
Kauanko olet ollut täällä? -Ehdin jo nähdä videokokoelmasi.
Herrajumala!
Luulet että jätän sinut koska nait kaikkia noita muita.
Ne eivät merkinneet minulle mitään.
Olisivatpa merkinneet. Jos olisit edes hitusen välittänyt heistä -
olisin ehkä käsittänyt.
Mutta että kuvasit heitä. Et edes sen vertaa piitannut...
He luottivat sinuun. Et tiedä mitä luottamus on.
Et ymmärrä, ei se niin ole. -On se.
Onko tämä rouva Hicks?
Onko teillä noin 26-vuotias tytär nimeltä Winnie?
On, vai? Olen David Labraccio. Olin Winnien luokkakaveri.
Vanhempani asuvat yhä siellä.
Olisi asiaa Winnielle joten ajattelin...
Hyvä on. Onko teillä osoitetta?
Mahtavaa. Olen todella kiitollinen.
Jestas! -Se siis myös näyttää kamalalta?
Haluatko että paikkailen? -En, Miten Rachel jaksaa?
Hän ei tullut vessasta elämän ja kuoleman salaisuudet mukanaan.
Minne menet? Saanko tulla mukaan?
Sinne on kahden tunnin ajomatka. -En halua olla yksin.
Poistakaa vasen munuainen ja halkaiskaa ohutsuoli.
Edetkää nousevasta paksusuolesta poikittaiseen paksusuoleen.
Jatkakaa sigmasuoleen ja edelleen umpisuoleen.
Minne helvettiin painelet? -Miten voit?
Voisin vallan mainiosti jos lakkaisitte utelemasta.
Alkaako hän epäröidä? -Minuakin pelottaa.
Potkujen saaminen lääkiksestä ei tuo Annea takaisin.
Mannus!
Minä hoidan tämän. Jatkakaa töitä tai teitä rangaistaan.
Hitot.
Sen on oltava tämä. -Winnie voi näköjään ihan hyvin.
Ei hän edes muista sinua. -Kannattaa kokeilla.
Tuletko mukaan? -En.
Kuule, jos jotain sattuu... Jos tarvitset apua, huudata torvea.
Ring, ring. Olisit lähettänyt kirjeen.
Onko kukaan kotona?
Hei, onko äitisi kotona? -Tullaan.
Mene sisälle, kulta.
Niin? Voinko auttaa? -Luultavasti voit.
Oletko Winnie Hicks Claremontista?
Olen David Labraccio. Kävimme yhdessä koulua.
Olin silloin hiukan lyhyempi.
Tulin juuri kaupungista. Tuo on autoni.
Terve, olemme kumpikin kilttejä.
Olemme kumpikin mielipuolia. Saanko tulla sisään?
Täytyy myöntää, Dave. Sinulla on sisua.
Onpa kaunista. Olet tainnut menestyä ihan hyvin.
En käy lääkistä.
En tosin koskaan viihtynyt koulussa.
En ollut kovinkaan taitava.
Ihme että edes muistat minut. -Muistan kyllä.
Muistan myös miten kohtelimme sinua aikoinaan.
Olit ujo ja minä olin ääliö. Olen pahoillani.
Mitä ihmettä höpiset? Se oli niin kauan sitten etten edes muista.
Ei nyt ruveta muistelemaan vanhoja.
Miten tahansa kohtelimmekin, se oli väärin. Teimme väärin.
Mene vaan.
Minulla on nyt oma perhe.
En ole enää pitkään aikaan ollut se ruma pikkutyttö.
Etikinä ollut ruma.
Miksi oikein tulit tänne?
David, apua!
Tiedän miten julmia lapset ovat. Eihän se ole vakavaa.
Ei ollut tarkoitus tulla... -Winnie, onko kaikki hyvin?
Kaikki hyvin, Ben.
Anteeksi että pahoitin mielesi. En halua kaivella vanhoja.
Taidankin lähteä.
David?
Kiitos.
Oletko varma?
Kiitti.
David, auta!
Nelson, lopeta!
Minne Billy Mahoney meni? -Täällä ei ole muita kuin me.
Päästä irti!
Missä helvetissä olette olleet?
Hän sekosi luokassa. -Miten jakselet?
Ihan hyvin vaikka näen jatkuvasti 20 vuotta sitten kuolleen isäni.
"Kuolema on kaunista." Paskapuhetta.
Miten voit, Nelson? Kaikki hyvin?
Haluaisin kiittää tästä painajaisesta.
Olit niin innoissasi... Tervetuloa joukkoon kummaan.
Pidit tämän salassa.
Sääli että olet vihainen. -Et ole ainoa joka vaaransi jotain!
Minusta tämä oli aina luonnotonta. -Steckle, et vaarantanut mitään.
Lopettakaa! Olemme kaikki samassa veneessä. -Emmekä ole.
Eikö olekin uhmakas? Niin itsenäinen.
Kun joudun pulaan en raahaa muita mukanani.
Älkää viitsikö! Mitä sinullekin kävi? Jäit kiinni tuhmista kotivideoista.
Sinä pilkkasit pikkutyttöä ja sinä näet painajaisia isukista.
Olen erittäin pahoillani! -Et tiedä minusta yhtään mitään.
Mutta Dave tietää, eikö?
Ne ovat syntejänne. Kestäkää, niin minäkin teen.
Tahdotteko nähdä kuoleman? Katsokaa tarkkaan. Se on kaunista.
Olet jo satuttanut itseäsi. Tahdotko että hänkin kärsii?
Auta häntä etsimään Billy Mahoney. Älä intä vastaan.
Älä jätä häntä yksin. -Miksi pitää löytää Billy?
Tohtori Dave luulee ratkaisseensa karmaongelmamme.
Hyvitys, hyvät herrat. -Hyvitys?
Hetkinen! Juokset aina karkuun!
Mikset ikinä puhu minulle?
Isäni ampui itsensä. -Pidätkö itseäsi vastuussa?
Käytävällä oli ovi, enkä olisi saanut avata sitä...
Lapset syyttävät aina itseään. Et voinut olla vastuussa.
Sanoit sen itsekin. Ihmiset joita olemme loukanneet janoavat kostoa.
En tiedä onko tästä apua mutta kun tapasin Winnie Hicksin...
En osaa selittää sitä, se nosti...
Että yleensä pyysin anteeksi...
Winnie Hicks on elossa. Isäni on kuollut.
Isäsi on paremmassa paikassa.
Hän tahtoo että lopetat surutyön.
Miksi hän sitten tuli takaisin?
Täällä.
Missä helvetissä olemme? -Sinut on parasta viedä sairaalaan.
Tämä on oikotie. Uskomatonta miten muistankin kaiken.
Tienoo ei ole enää entisensä. -Avaimet tänne!
Astu raolle niin hukka perii...
Etsimään! Viimeinen yli on mätämuna!
Tulkaa! Pelastus häämöttää.
Olemme hautausmaalla.
Nelson, missä hitossa luuraat? Tämä ei ole enää hauskaa.
Ei se ikinä ollutkaan.
Missä helvetissä olet? -Täällä.
Täällä Billy asuu. Herää, paskiainen, sait seuraa!
Tiesin että hän olisi täällä koska minä hänet sinne toimitinkin.
Billy Mahoney! -Ei, Nelson. Älä!
Minut riistettiin perheeni parista kun olin yhdeksänvuotias.
Jouduin Stonehamin poikakotiin. Luulin kärsineeni rangaistukseni!
Se oli vahinko. Mennään kotiin. Sopiiko?
Dave on oikeassa. Voin yhä hyvittää tekoni.
Miten?
Nelson? -Joe, minun täytyy lainata autoasi.
Nelson, odota.
Jestas!
Haloo? Mitä? Missä?
Nelson sekosi täysin. Hän häipyi Joen ja Stecklen luota.
Pärjäätkö yksin? -Kyllä.
Isä.
Rachel.
Kultaseni...
Olen pahoillani.
Anna anteeksi.
Billy Mahoney kuoli 17 vuotta sitten ja Nelson on mielestään vastuussa.
Tiedätkö minne hän meni? -Hän paineli hyvittämään tekonsa.
Yrittääkö hän koetta yksin? -Yksin? Se olisi itsemurha.
David? -Ei, vaan Nelson.
David lähti ulos etsimään sinua.
Halusin pyytää anteeksi. Kerro myös Davidille.
Anteeksi että vedin sinut mukaan. -Ei sillä ole enää väliä.
Rachel, kaikella on väliä. Kaikki mitä teemme on tärkeää.
Siksi minun pitää mennä taas sinne. -Ei, Nelson. Odota.
Kerro missä olet. -Olen aidosti pahoillani.
Tämä on kosto ylimielisyydestämme. -Älä viitsi.
Onneksi minä en kokeillut. Kiusasin aikoinaan lapsenlikkaani.
No niin, Billy Mahoney. Antaa tulla.
Ruumiinlämpö on vain 26". -Hän käytti kaliumia!
Joe, elektrodit! 300. Valmista.
Ei mitään. -Täytyy yrittää taas. Valmista.
Nosta 360 jouleen. Valmista!
En kuule mitään. -Hän soitti. Siitä on 9 minuuttia.
Intuboidaan, kurkkuputki sisään.
En saa sitä sisään. Henkitorvi on liian kapea.
Lopeta, Billy!
Ei mitään. -4 milligrammaa atropiinia valmiiksi.
David... -Atropiinia henkitorven kautta.
Tämä on aimo satsi, Dave. -Tämän on pakko toimia.
Herää, Nelson. -Hän on ollut kuolleena 10 minuuttia.
Ei kammiovärinää. -Adrenaliinia suoraan sydämeen.
Totelkaa!
Ei!
Älä, Billy!
Olen pahoillani!
Aloitan elvytyksen.
Siitä on 12 minuuttia. Hän on kuollut.
Hengitä!
Antaa olla! Hän on mennyttä!
Dave, lopeta!
Lopeta, David!
David, lopeta jo!
Anna hänen olla.
Olemme kaikki vastuussa. -Ehkä me ansaitsemme tämän.
Ei. Se ei ole reilua eikä oikein.
Anteeksi, Jumala! Anteeksi että pistimme nenämme hommiisi!
Anteeksi! Eikö se riitä?
Ilmeisesti ei. -Minä soitan poliisille.
Kuulin sen hänen äänestään. Hän ansaitsi mielestään kuolla.
Paskat! Se oli vahinko. Hän oli vasta pikkupoika!
Ei hän ansaitse kuolla!
Herää jo, Nelson!
Valmista... -Ei, odota!
Pulssi löytyi. Pelastimme hänet!
Antaa tulla, löydä rytmi. -Rauhoitu, älä kiirehdi.
Löydä rytmi. -Älä pakota.
Siinä se.
Terve Maria, kunnia Jumalalle ja kaikkea muuta sellaista.
Hei, älä yritä puhua. -Tämä täytyy saada nauhalle.
Hän sanoi...
Hän sanoi ettei ollutkaan niin hyvä päivä kuolla.
Kiitos.