25.000 Romanian
Timp de mii de ani, un ordin religios cunoscut sub numele de "Druizi"
a venerat copacii, uneori sacrificându-le ființe umane.
Druizii consideră că fiecare copac are un spirit păzitor.
Majoritatea sunt plini de bunătate și viață,
dar unii dispun de puteri ale întunericului și ale răului.
P R O T E C T O R U L
Bună, Leah! Vrei să-ți citesc o poveste?
A fost odată ca niciodată, la marginea unei mari păduri,
o căsuță unde locuiau un tăietor de lemne cu soția lui.
Ei erau săraci și abia aveau cu ce să-și ducă zilele,
dar se iubeau și își iubeau copiii, pe Hansel și pe Gretel.
La un moment dat, pădurea a fost lovită de foamete.
Tăietorul de lemne și soția lui nu mai găseau de mâncare nici pentru ei,
darămite pentru copiii lor. Nu știau ce să facă.
Într-un final, omul a spus:
"Va trebui să ducem copiii în pădure și să-i lăsăm să se îngrijească singuri."
A doua zi, când soția lui dormea,
i-a luat pe copii cu el și s-a dus să taie lemne.
Tăietorul de lemne le-a spus:
"Dormiți sub copacul acesta, cât muncesc eu."
"O să vă trezesc când trebuie să mergem acasă."
Dar când copiii s-au trezit, era întuneric și nici urmă de tatăl lor.
Erau singuri în pădurea mare, întunecată.
Acum, lui Hansel și lui Gretel le era foarte frică.
Au alergat spre pădure, dar nu vedeau decât animale sălbatice.
Apoi, au văzut o casă minunată, care semăna cu un copac uriaș.
Înăuntru trăia vrăjitoarea cea rea, care omora copii și îi mânca.
Când copiii s-au apropiat, copacul a început să se miște.
Mai bine exersezi pe Nintento. Când ajung acasă, o să te bat.
- Imposibil! O să te bat! - Da, da...
Bună, frumoaso! Frumusețe mică...
La revedere!
La revedere, Diana! Ne vedem duminică seară.
Iubitule, o să-ți placă asta. Mi-am uitat ochelarii.
Allan!
Sângele copilului e pur acum. Moartea îți dăruiește viață!
Ciclul e încheiat.
Să înceapă altul!
TREI LUNI MAI TÂRZIU
Te aștepți să ningă?
- Tu ești, Phil, nu-i așa? - Da.
- Ralph Hess. - Îmi pare bine de cunoștință.
Bun venit în "Pântecul Bestiei"!
O să ne uităm la schițe după-masă, bine?
- Gail, salută-l pe Phil Sterlin. - Bună!
- Cum a fost zborul? - Extraordinar.
Ești pentru prima oară în Los Angeles?
Da.
E nemaipomenit. E o față grozavă.
Toate sunt bune.
E cu totul neobișnuit să vezi o campanie la servicii publice
cu simțul umorului și lipsă de respect.
Mulțumesc.
Facem o mulțime de servicii publice
și nu văd de ce nu ar arăta la fel de bine ca celelalte.
Înțeleg.
La agenția din Chicago te implicai direct.
Aici, lucrurile stau puțin altfel.
Avem planuri media, consultanți de marketing, directori de creație.
- O să fie o problemă? - Sunt fericit acolo unde sunt.
Mi-am construit o reputație în Chicago și ne place să locuim acolo.
- Vrei postul? - Da.
Fermecător...
- Pot să repar eu asta. - Ne putem permite?
Putem s-o închiriem pentru 6 luni, până găsim ceva.
Are potențial.
Potențial? Am avut un apartament cu 3 camere, în Chicago.
E o casă construită de Ned Runcie, știai asta?
- Runcie? - Da, arhitectul.
- Știi camera aia de lângă bucătărie? - Da.
O să fie un birou minunat.
Serios? Mă gândeam să avem o cameră de oaspeți.
Nu vreau nici un oaspete. Oricum, pe cine cunoaștem?
Cine crezi că o să vină de la Chicago?
Nu știu. Nu se știe niciodată.
E posibil să apară cineva pe neașteptate.
- Rude? - Da, poate o rudă.
Nu în vizită, poate să stea aici permanent.
- Mama ta? - Nu, nu mama. Mai mic decât mama.
Doamne! Mai mic decât maică-ta? Un șobolan?
Un șoarece, o furnică? Un microb?
Dacă spui "spermatozoid", ești pe drumul cel bun.
Iisuse!
Bună!
Încerc să vă repar ușa. Am vrut s-o fac înainte să vă mutați, dar...
Eu sunt Ned Runcie.
Iubitule, vino să-l cunoști pe omul care a proiectat casa asta.
Salut! Ned Runcie. Ce mai faci?
- Ai construit 20 de case în canion? - Da. 25. Nu le mai țin socoteala.
E uimitor!
- Vrei să-ți aduc o cafea? - Nu, mulțumesc.
Eu vreau o cafea.
Uite ce mi-au făcut la podea. Au mers cu bicicletele?
Pot să trimit pe cineva să polizeze asta, gratis.
- Nu, e-n ordine. - Serios...
Nu pot să-ți spun cât mă bucur să te cunosc.
- Eu sunt designer de interior. - Da?
Casele lui au apărut în revista arhitecților, știai asta?
- Serios? - Asta a apărut acolo.
Înainte să se organizeze aici curse cu bicicletele.
Am venit să vă salut, nu vă mai deranjez.
Locuiesc mai sus, pe strada asta, dacă aveți nevoie de ceva.
Sunt pe Intrarea Astral.
- E o casă ciudată, cu un coș mare... - Cred că o știu.
Ce naiba...
Cred că a fost de gradul 5.
Priviți aici! Nici o crăpătură.
Nu o să mai arăt niciodată ca un om.
Te iubesc, Roseanne Barr.
Mai tare! Haide, Kate, dă tot ce poți!
E aproape gata, respiră.
Haide, împinge! A ieșit capul.
E băiat.
Arată foarte bine.
Te las să-l vezi imediat. E foarte frumos.
- O să-l ștergem puțin. - E minunat!
Bună! E atât de frumos... Da.
- Cred că o să reușim. - Dacă lucrăm amândoi?
Da. De ce? Te-ai răzgândit?
Nu, vreau să muncesc. Vreau să fac ce e mai bine pentru Jake.
Părinții tăi au muncit, ai mei, la fel, e ceva normal.
E bine să crească știind că trebuie să muncească.
- Nu-i așa, Jake? - Sunt de acord.
Vreau să-mi păstrez licența de decorator,
dar mă simt așa de bine când fac asta, încât nu vreau să pierd nimic.
O să facem asta doi ani.
Apoi, după ce ne punem serios pe picioare, poți face ce vrei.
Bine. Am căutat niște agenții de îngrijire a copilului.
Cred că ar trebui s-o încercăm pe asta, Îngerul Păzitor. E în Santa Monica.
- E rândul tău. - A fost rândul meu și data trecută.
Nu, când a fost rândul meu, ai dormit.
Hai să dormim amândoi când e rândul meu.
Du-te!
Știi că privarea de somn e o formă de tortură?
Jakie, băiete, gura mare!
Am lucrat pentru doamna Hornez timp de trei ani.
Am lucrat pentru dl și dna Hanson patru ani, în Long-a Bee.
- Long-a Bee? Long Beach. - Da.
Presupun că vrei să-l alăptezi la sân, nu-i așa, Kate?
- În primele șase luni. - Da.
Șase luni? Dr Kine a spus că patru luni sunt suficiente.
Desigur, părerile sunt împărțite.
De fapt, am avut ceva probleme. E prea apos...
Vă uitați la televizor, dnă Horniman?
Da, îmi plac comediile, "Legături de familie", "Fetele de aur".
Și emisiunile siropoase.
Eu am avut grijă de un singur copil.
Nu e genul de lucru pe care vreau să-l fac tot restul vieții.
Dră Russell, noi ne gândeam doar la următorii 4-5 ani.
"Domnișoară Russell"? Spuneți-mi "Arlene", vă rog.
Vreau să predau educație fizică.
Urmez cursurile la seral, la colegiul Claremont.
Va trebui să stabilim un program.
Putem face asta.
Sunt fascinată de felul în care înoată un bebeluș la o lună.
- Să-l pun pe micuț în apă? - Da, atunci e momentul potrivit.
Copiii sunt înotători din naștere.
Încă nu au învățat să se teamă de apă.
Lumea se mișcă atât de repede...
Copiii trebuie să interacționeze cu alți copii, nu?
Ba da. Ai un prieten stabil?
Nu am întâlnit pe nimeni care să treacă testul.
- Astea sunt referințele? - Da.
- Vrei să ne întrebi ceva, domnișoară... - Grandier.
Da. Ce vârstă are fiul dv.?
O să facă două săptămâni joia asta.
- E născut în octombrie? - Da.
- E Balanță. - Da.
Aș putea să-l văd?
Scumpule, te-ai trezit? Vrea să te vadă cineva.
- E foarte frumos. Cum îl cheamă? - Jake.
Salut, Jake!
Ce băiat scump! E hrănit la sân?
Nu. Am încercat în primele zile, dar nu i-a plăcut.
Laptele meu avea prea multă apă.
Pare să-i placă mai mult rețeta.
Laptele vine din interiorul tău, e normal să fie mai apos.
Are nevoie de apă, mai ales în prima lună.
În laptele de mamă există anticorpi pe care nu-i poate copia nicio rețetă.
Crezi că ar trebui să mai încerc o dată?
Da, e foarte important.
Știați că, după patru săptămâni, sângele lor se schimbă?
Da. După patru săptămâni, nu mai conține celule de copii.
Sunt exact ca ale noastre.
- E foarte atrăgătoare. - Nu e rea.
Poate chiar prea atrăgătoare.
- Mi se pare mie sau ești geloasă? - Nu, sunt îngrijorată.
- Spune-mi tu prima. - Nu, mai întâi tu.
Notează.
Stai! Ești gata?
- Bună, doamnă Sterlin! - Poți să-mi spui "Kate".
- Mulțumesc. - Intră, dră Grandier.
Spuneți-mi "Camilla".
Bună, Jake!
Ți-am adus niște prieteni. El e Holt.
El e Jarmara,
iar el e Pyewacket.
Ei sunt prietenii tăi, Jake. Prietenii tăi cei mai buni.
...postul național de radio din sudul Californiei.
Sunt Diedra O'Donahue și, în timp ce toată lumea visează,
o să vă pun o melodie a unui excelent grup australian.
Se numește The Trippins.
Iată-i pe David McComb și trupa lui din Perth, cu piesa "Wide Open Road".
Ați simțit și voi?
Nu cred că a fost prea mare, dar a fost suficient să scuture lucrurile aici.
A sărit discul, sunt casete și CD-uri peste tot.
Cred că și inima mea e pe acolo, pe jos.
Nu-mi place când pământul face asemenea lucruri.
Știți ceva? Până vedem de unde a venit și cât de mare a fost,
hai să vă pun o melodie de Roger Enno.
Cred că asta o să ne calmeze nervii.
E de pe ultimul lui album, intitulat "Sweetie pie".
Plouă, Jake, plouă.
Salut, domnule Sterlin!
- Scuză-mă! - E-n ordine.
- Ai simțit? - Da. A fost un alt cutremur, nu?
Da. Nu aveam somn și am venit în camera copilului...
E-n ordine. M-am dus la baie și ghici cine s-a trezit și a decis să se joace?
Ești un obraznic!
Uneori cred că suntem tare norocoși.
Jake e norocosul. Nu-i așa? Să aibă un tată ca tine.
Eu nu l-am cunoscut pe tata. Iar mama a murit când...
Nu eram mai mare decât Jake.
Îmi pare rău.
Vrei să-l culci? Cred că e gata de somn.
Noapte bună, amice! Vise plăcute!
Puricii să te sărute! Te iubesc!
Am câteva vești despre cutremur. Nu a fost chiar așa de rău.
Dacă ținem cont de faptul că suntem suficient de nebuni ca să locuim aici...
A avut 3,9 grade, cu epicentrul la vreo 16 km în largul mării.
Nu au fost victime sau accidentări grave, doar borcane zburate de pe rafturi
și nervii puțin scuturați, ca de obicei, pentru sudul Californiei.
Dacă mai aflu ceva, vă spun.
Dacă nu, vă las să vă continuați noaptea cu KRCW,
cu o piesă a grupului "Not Drowning", din Sydney.
"Wavin", de pe albumul "Claim".
În curând, Jake.
Curând vom merge în Pădurea Sacră.
Azi vei bea lapte de mamă. I-ai simțit lipsa, nu-i așa?
- Scumpo, ce mai faci? - Aia e poșeta ta?
Cum te cheamă, micuțule?
Ce e? Ți-a mâncat pisica limba?
- Micuțul e al tău? - Da.
Nu ar trebui să umbli pe aici așa de târziu.
E foarte periculos.
- Vrei să te conducem acasă? - Nu, mulțumesc.
De ce nu?
Vă avertizez, lăsați-ne-n pace!
Mă avertizezi tu pe mine?
Nu mă avertizezi tu pe mine, târfă!
Eu te avertizez pe tine!
Unde te duci? Întoarce-te!
Rahat!
Unde dracu' s-a dus?
Vreau o bere.
Ticăloasa!
Cred că a luat-o pe aici. Ce zici?
- Ai mai fost aici? - Nu.
Unde dracu' e?
O să ne distrăm puțin.
Tu și cu mine, chiar acum.
Ce mai faci, băiete?
- Vrei să te joci? - Lasă-l în pace!
Uită-te aici. Vezi asta?
- Îți place asta? - Taie-o pe târfă!
Ce e asta?
Foarte frumos...
- Ce naiba e asta? - Ai grijă!
- Bună! Eu sunt Gail. - Bună! Eu sunt Kate.
Mă bucur să te cunosc.
Bună! Intră.
Ne-au cumpărat pe baza unei reclame din '72,
așa că m-am dus și le-am spus: "Spune povestea acestui om".
- A fost bună. - Dar să revenim la cea făcută de noi.
Povestea e amuzantă, are început, mijloc și sfârșit.
Când eram mic, aproape de 13 ani, părinții mei au făcut greșeala
să mă lase singur în casă, pentru un weekend.
Când s-au întors, reconstruiam sufrageria.
- Glumești? - Nu. Am pus lucarne.
Și am pus teracotă în baie. Mi-a luat o zi și jumătate.
- De unde ai făcut rost de bani? - Și ce-au spus?
Le-a plăcut. M-au angajat să le aranjez și garajul.
De ce nu le-ai cerut permisiunea?
Ai lăsa un copil de 13 ani să-ți redecoreze acasa?
Care e povestea cu femeia aceea?
Gătește, face curat, are grijă de copil?
- Ce altceva mai face? - Cumpărături.
E incredibilă! De unde e?
Din Anglia, din Londra.
A lucrat pentru spitalul de copii de pe strada Ormond.
- Cum ați găsit-o? - E foarte ciudat.
La început ne-a plăcut mai mult o altă fată.
Nu ea a fost prima voastră alegere?
Vreau s-o văd pe prima, îi vreau numărul de telefon.
Vorbesc serios.
Te simți bine?
- S-a întâmplat ceva? - Nu, mă simt bine.
Am avut un accident.
- Ia să văd. - Nu, te rog!
- Ai un medic? - Da.
- Pe cine? Când te vezi cu el? - Am programare mâine.
- Unde? - La Westwood.
Cum o să ajungi acolo? Te pot duce eu.
Nu, mulțumesc, e-n regulă. Ești foarte amabil, mersi.
Uite ce am eu!
- Doamne, uită-te la el! - E atât de moale...
E incredibil!
- Pot să-l iau în brațe? - Da.
- Seamănă cu Winston Churchill. - Încă nu fumează trabuc.
Scumpule...
- Vrei să-l iei, Ralph? - Nu.
- Camilla, ți se dă liber? - Da, în fiecare marți.
Mâine e marți.
Ridic o casă după colț, pe Saltair. E destul de interesantă.
E mult diferită de asta. Ai putea veni s-o vezi.
Nu cred, mulțumesc.
- Poate când te vei simți mai bine. - Bine.
- Excelent! Pe curând! - Mulțumesc.
La revedere!
- Sunteți foarte norocoși... - Mulțumesc.
Hai, scumpule, adormi pentru tata.
Hai, Jakie!
Adormi, copile. Adormi pentru tati.
Ce e, iubitule?
Bună dimineața!
- Cum se simte Jake? - A dormit buștean. Dar tu?
- Vrei micul dejun? - Doar o cafea. Tare, te rog.
Să nu muncești prea mult, bine? O zi bună, Jake!
- O zi bună, dle Sterlin! - Mulțumesc.
Simți, Jake? Peste câteva zile, sângele tău va fi pur.
Hai să mergem la Camilla.
Bună!
- Arăți bine. - Mulțumesc.
Azi am început să-l alăptez.
- Cum a mers? - Bine, i-a plăcut.
- Îmi închizi fermoarul? - Ce e cu bandajul?
E un chist, ți-am spus. Mulțumesc.
- Unde te duci? - Pe Melrose, să mă uit prin magazine.
- Te întâlnești cu cineva? - Nu, mă duc doar eu.
Te invidiez. Mi-e dor de serile când ieșeam și eu.
Eram niște fete nebune, de la Școala de Arte din Chicago.
Așa l-am cunoscut pe Phil.
Într-o pizzerie. Fetele m-au provocat să-l întreb dacă e virgin.
- Și era? - Nu mi-a spus nici până azi.
- Cu ce ajungi acolo? - Pe jos.
Lasă-mă să te duc eu. Știi cât e de departe?
Da. Nu-i nimic, îmi place să mă plimb. O să-mi prindă bine.
Nu uita, bate-l pe spate după fiecare masă
și, dacă te apucă durerile, are biberonul pe masa din bucătărie.
- Noapte bună! - Cred că o să-i fie dor de tine.
Și mie o să-mi fie dor de el.
Noapte bună!
- Ned! - Bună, Kate!
- Ce faci? - Bine. Intră.
Ai grijă la rață.
- Ce mai face copilul meu preferat? - Bine, doarme în sufragerie.
- Vrei să-l vezi? - Nu. Camilla e pe aici?
- Nu, nu e. Te aștepta? - Nu, nu stabiliserăm nimic.
Am auzit de o trupă la muncă și m-am gândit că poate vrea să-i vadă.
Dar mai întâi voiam s-o duc la medicul ei.
- La medic? - Da. Are dureri într-o parte.
Mie nu mi-a spus nimic. A spus că se duce să se uite prin magazine.
Acum a plecat. Poți s-o prinzi din urmă, dacă te grăbești.
- Ia tu astea. - Haide! Abia a plecat.
- Lasă, am întârziat. - La ce?
Ai întârziat la întâlnirea cu Camilla. Du-te după ea.
Camilla!
Camilla?
Da. Numele meu e Runcie. Stau pe Intrarea Astral, 1201.
Da. Vreau să raportez...
Runcie. Da... Ascultați-mă, vă rog.
Sunt coioți în curtea mea. Nu, nu, sunt sigur.
Poftim? Nu, nu-mi spuneți mie că e imposibil!
Sunt chiar în fața casei mele!
Nu atacă decât atunci când le e foame. Acum le e foarte foame, bine?
Le e foame, sunt aici.
Nu, ascultați-mă, vă rog, trimiteți pe cineva.
Alo?
Bună! Acum nu suntem acasă.
Lăsați un mesaj după bip și vă sunăm noi.
Mulțumesc. La revedere!
Phil, ascultă-mă, am văzut ceva în noaptea asta.
Nu-mi vine să cred ce-am văzut! Camilla...
Trebuie să mă crezi.
Nu o lăsa pe femeia aia să-ți mai intre-n casă.
Nu o lăsa pe femeia aia...
Rahat!
Nu ar fi trebuit să mă urmărești.
Dle Sterlin, nu ne cunoaștem, numele meu e Molly Sheridan.
Am numărul dv de la Agenția Îngerul Păzitor.
Sper că nu vă deranjez.
Trebuie să stăm de vorbă, e foarte important, vă rog să mă sunați.
Numărul meu e 805-2958170.
Phil, ascultă-mă, am văzut ceva în noaptea asta.
Dle Sterlin, vino să te uiți la Jake.
- S-a întâmplat ceva? - Nu sunt sigură.
- Ce e? - Cred că e cam palid, nu vi se pare?
Da.
Cum te simți, Jakie?
Mi-am făcut griji pentru el, când am venit dimineață.
De obicei era treaz, dar nu și acum.
- Nu știu, tu ce crezi? - Poate că are nevoie de aer proaspăt.
Fă-mi un serviciu, sună-l pe dr Kline.
Nu cred că e chiar atât de grav.
Hai să nu ne dăm cu presupusul. Sună-l pe dr Kline.
Da?
- Dnă Sheridan? Sunt Phil Sterlin. - Vă rog, intrați.
- El e fiul meu, Scott. - Salut, Scott!
Cunoașteți o femeie pe nume Diana Julian?
Nu, îmi pare rău, nu cunosc.
Oricum, nu ăsta e numele ei. Folosește mereu alte nume.
Dar e posibil s-o cunoașteți.
De ce credeți asta?
- Cunoașteți Agenția Îngerul Păzitor? - Da.
Persoana care vă îngrijește copilul e de acolo?
Exact.
Persoana care a avut grijă de Leah, Diana Julian își spunea,
a fost recomandată de Îngerul Păzitor.
Sau, cel puțin, așa am crezut noi.
A lucrat pentru noi mai puțin de o lună.
Am îndrăgit-o, am avut încredere-n ea, iar ea ne-a luat-o pe Leah.
Poliția nu a găsit-o. Toate referințele erau false,
toate adresele pe care ni le-a lăsat, false.
Nu am aflat decât atunci când a fost prea târziu.
Vreau să vă ajut, dnă Sheridan, dar nu înțeleg ce...
Poliția face tot ce poate, dar ei cred că Leah a murit.
Dacă aș crede asta, nu aș putea continua, așa că fac ce pot.
Am angajat un detectiv particular,
care a făcut rost de o listă a clienților firmei Îngerul Păzitor.
M-am gândit că poate femeia asta a intrat în casa altor oameni.
- Înțeleg. - I-am sunat pe toți cei de pe listă.
Toți au fost foarte cooperanți. Se pare că s-a mai întâmplat.
Sunt sigur că e ea.
Ai un copil mic, nu? Un băiețel.
Da. Îmi vine greu să accept. Nu pot...
- Cine are grijă de el? - Înțeleg cum te simți, dar...
Nu, nu înțelegi. Sper să nu înțelegi vreodată.
Sper să nu te trezești și să vezi că ți s-a adeverit cel mai groaznic coșmar.
- Ai o fotografie a drei Julian? - Nu.
Cum arată?
Are în jur de 27 de ani, e de înălțimea mea, slăbuță,
ochii cenușii, cu pielea albă, e atrăgătoare. Are un accent.
- Ce fel de accent? - Nu sunt sigură.
Cred că european, poate britanic.
- Și ce culoare are părul ei? - Șaten închis, aproape roșcat.
Fata care lucrează pentru noi are părul deschis.
- Are ceva pe burtă. - Poftim?
Are un semn aici, pe burtă.
- O cunoști, nu-i așa? - E imposibil.
- E Diana? - Nu se poate.
Mă lași s-o văd?
Ar fi putut să-și schimbe înfățișarea, dar...
Trebuie să vorbesc cu ea, mai întâi.
Nu, nu e Camilla.
- Camilla? De ce nu mă lași s-o văd? - Te las, dar va trebui să mă lași...
Știi unde e Leah?
Nu, Scott, nu știu. Ce e asta?
Mi-a dat-o Diana.
Și ce vrei să fac eu?
Vreau să aranjezi să o văd fără ca ea să știe.
Dacă e ea, va intra-n panică și e periculoasă.
Nu cred că e Camilla. Copilul nostru e bine.
Are grijă de el ca și cum ar fi al ei.
Asta am simțit și noi. Ce vârstă are copilul vostru?
Patru săptămâni.
Atât avea și Leah, când am văzut-o ultima oară.
Camilla?
Rahat!
Phil, ascultă-mă, am văzut ceva în noaptea asta.
Nu-mi vine să cred ce-am văzut! Camilla...
Trebuie să mă crezi.
Phil, ascultă-mă, am văzut ceva în noaptea asta.
Nu-mi vine să cred ce-am văzut! Camilla...
Trebuie să mă crezi.
Nu o lăsa pe femeia aia să-ți mai intre-n casă.
Ned!
Știi că ai lăsat ușa deschisă?
Ned!
A sosit momentul, Jake. Nu te teme.
- Pe unde naiba ai fost? - Dle Sterlin!
Unde ai fost?
Am petrecut dimineața la Zoo și apoi a trebuit să așteptăm autobuzul.
- L-ai dus la dr Kline? - Nu, nu mi s-a părut necesar.
Ți-am spus că vreau să-l duci la dr Kline.
Se simte foarte bine. Ne-am distrat de minune.
Bineînțeles că s-a distrat, bebelușii se distrează mereu.
- Se distrează stând pe covor! - Vă rog să nu mai țipați.
Ce se întâmplă aici?
I-am spus lui Kate că nu cred că avea nevoie de medic.
Așa e. Ce s-a întâmplat?
Phil, ascultă-mă, am văzut ceva în noaptea asta.
Nu-mi vine să cred ce-am văzut! Camilla...
- La ce se referă? - Nu știu.
Ascultă-i vocea. E speriat de moarte.
- Nu știu la ce referi. - Vreau să pleci din casa mea!
- Phil! - Trebuie să-l culc pe Jake.
- Ce se-ntâmplă? - Ia mâinile de pe fiul meu!
- Nu-l atinge așa! - Du-l la culcare.
Știi cu cine m-am întâlnit azi, Camilla?
Cu Molly Sheridan. O știi pe Molly Sheridan, nu?
Nu.
Ai avut grijă de copiii familiei Sheridan, nu?
- Ai avut grijă de Leah Sheridan, nu? - Nu!
- Phil, ce înseamnă asta? - A luat bebelușul și...
- Cum îndrăznești?! - Am dat niște telefoane azi.
Ar fi trebuit să le dau mai demult, dar bine că le-am dat și azi!
Prima oară l-am sunat pe Harold Freeman, din Madison, Wisconsin.
Ce mai face domnul Freeman?
Nu știu! Dar nu e în Madison, Wisconsin!
Oamenii care mi-au răspuns n-au auzit în viața lor de Harold Freeman.
Îmi amintesc că am primit o scrisoare de la dna Freeman.
S-au mutat în Oak Park, Michigan, ca să fie mai aproape de mama ei.
- Mai ai scrisoarea? - Probabil.
Și doctorul Miller, din Athens, Ohio?
- Numărul ăla nu există! - Probabil că și l-a schimbat.
Centralista mi-a spus că numărul ăsta n-a existat niciodată!
La toate numerele la care am sunat, nimeni nu a auzit de tine!
Am vorbit cu agenția Îngerul Păzitor!
Mi-au spus că au o Camilla Grandier înregistrată la ei,
dar nu a fost recomandată pentru postul ăsta.
- De ce faci asta? - Las-o pe ea să vorbească!
Ce zici, Camilla? Sau te cheamă Diana? Diana Julian?
E adevărat, nu am fost recomandată de agenție.
Cine ești? Spune-mi numele unei persoane care poate confirma cine ești,
în afară de Molly Sheridan.
Am aflat de post printr-o prietenă foarte apropiată.
Cine?
Ea m-a convins să vin. Ea v-a trimis CV-ul.
- Dă-mi numele și telefonul ei. - Îmi era o prietenă foarte bună.
- Cum o chema? - Arlene Russell.
E o minciună, ca tot ce ne-ai spus până acum!
- Vreau să vii la Molly Sheridan. - În niciun caz!
- Nu mai stau un minut în casa asta. - Pleacă, nu te vreau aici!
Diana Julian sau cum te-o chema, ești concediată!
Ieși din casa mea!
Și aruncă toate lucrurile astea!
A pățit ceva. Phil, ceva nu e în regulă.
- De cât timp e așa? - De vreo 3 ore.
Nu a deschis ochii deloc.
- Respiră normal? - Da.
Slavă Domnului!
A mâncat ceva?
Cred că a mâncat ultima oară azi, la prânz.
- De ce nu se trezește? - Există mai multe posibilități.
- Ar putea fi meningită. - Ce e asta ?
O inflamație a creierului. Probabil de aceea nu răspunde la stimuli.
- Cât timp poate sta așa? - Nu mai mult de 24 de ore, dar e...
Ce e?
- Și apoi? După 24 de ore? - I-ai dat noua rețetă?
- Am început să-l alăptez iar. - Înțeleg. Nu mi-ai spus.
- Doar nu credeți că de asta... - Nu.
Am putea să-i facem niște teste lui Kate.
O să-i verific nivelul glucozei, ca să scot din calcul hipoglicemia.
După aceea, vom căuta posibilitățile neurologice.
Doamne, ascultă-mă! Te rog, fă-mi copilul bine.
Te rog! Te rog, ajută-mă!
Se simte bine.
Doamne! Mă duc să-l caut pe dr Kline.
Mulțumesc, Doamne!
Camilla, ce cauți aici?
Nu puteam pleca fără micuțul Jake.
El are nevoie de mine, iar eu am nevoie de el.
Nu te teme, nu va păți nimic.
Nu are nevoie de tine! Nu te apropia de el!
- Vezi? Nu se sperie? - Vine doctorul, Camilla!
Va trăi veșnic prin mine! Nu e minunat?
Camilla! Nu!
Ce faci? Nu-l lua! Phil!
Ia mâinile de pe copilul meu!
Ține-te bine!
- Ia-l! Îl ții bine? - Da.
Dumnezeule!
Treci în spatele gardului!
Fugi! Vor copilul!
Ne întâlnim la intrarea în pădure!
Phil!
Ai grijă!
Naiba să te ia!
- Ați putut să dormiți? - Nu prea mult.
Îmi pare rău, biroul acela e singurul unde am o canapea.
- Cum se simte micuțul? - Mai bine. A luat micul dejun.
Am și eu un fiu. Are doi ani.
Să începem cu începutul.
Agenția Îngerul Păzitor are o femeie pe nume Grandier,
dar nu au trimis-o la voi.
S-a mutat la New Orleans acum câteva luni.
Știam asta.
Ați spus că femeia voastră e britanică?
Asta a spus ea.
Nu e înregistrată la Biroul de Imigrații.
Ți-am spus că actele ei sunt false. Referințele ei erau false.
Ne-am dus în pădure, în spatele casei voastre.
Am fotografiat-o de sus până jos.
Ați văzut copacul?
- Copiii? - Te referi la gravuri?
Nu sunt gravuri. Acolo a dus copiii.
- Dle Sterlin, nu i-am găsit corpul. - Poftim?
Urmele de mașină erau așa cum ați spus...
Normal că erau urme de mașină!
Am lovit-o cu jeep-ul, am trecut peste ea!
Am lovit-o în plin! Cred că aveam 70 la oră!
- Am omorât-o! - Știu, așa ați spus.
- Era moartă! - Am văzut-o, era moartă.
- I-ați luat pulsul? - Nu, nu i l-am luat!
Știu ce vreți să spuneți, dle Sterlin.
Mi-ați mai spus și că zbura printre copaci.
Știu cum sună asta.
- Serios? - E purul adevăr.
Păreți niște oameni de treabă, dar ceea ce spuneți e ilogic.
Știu că ați trecut printr-o experiență îngrozitoare.
Nu știu ce experiență, dar e evident...
Nu e o invenție!
Nu știu cu ce vă pot ajuta. Nu există nici un cadavru, nici o crimă.
Fiul vostru e bine, slavă Cerului.
Dar nu există dovezi că femeia pe care ați descris-o ar exista.
Vă sfătuiesc să vă duceți la hotel. Pot să trimit un om cu dv.
Odihniți-vă, și apoi, dacă vreți, puteți discuta cu psihologul.
E-n ordine, mulțumesc. Ne-ați fost de mare ajutor.
Ce aveți de gând?
Ne întoarcem acasă, ne strângem lucrurile și plecăm dracului de aici.
Și apoi?
Tati se întoarce curând și după aceea plecăm.
Serios? Nu mai spune!
E-n ordine... Gata...
- Am nevoie de copilul acela! - Nu.
Înainte să se schimbe sângele!
Nu!
E-n ordine, acum suntem în siguranță.
S F Â R Ș I T
Traducerea și adaptarea Silviu Pitt_BuLL (sheikul2005@yahoo.com)ź - 2006
Saturn Award Nominee for Best Horror Film 1991
Saturn Award Nominee for Best Music 1991 - Jack Hues
Saturn Award Nominee for Best Supporting Actress 1991 - Jenny Seagrove