Sidder du her, lille knægt?
Bertil! Hvis du keder dig, kan du og jeg spille Ludo.
Hører du det? Ludo!
- Godmorgen, godmorgen! - Godmorgen! Hej Bertil.
Far? Hvor mange dage er der til søndag?
Søndag, der er fire dage.
Er der så længe? Men så skal vi i hvert fald lave noget sjovt. Lov det!
- Det lover jeg. - Ja, så finder vi på noget rigtigt sjovt.
- Åh, klokken er mange. - Det er den altid, gamle kone.
Far? Skal man have et arbejde, når man bliver voksen?
Ja, det skal man.
Jeg forstår det er kedeligt at være alene. Men hvad skal vi gøre?
Smag det og duft den! verdensmesteren!
- Her har du frikadeller. - Tak!
Jeg sætter dem på komfuret.
Hvis du er urolig for noget kan du gå op til tante Hulda.
Nej, så er jeg hellere urolig herhjemme. Der er så kedeligt hos tante Hulda.
- Ja, ged er det. - Er det?
Hun vil bare spille Ludo og hvis hun ikke vinder, bliver hun sur.
- Ja, det bliver hun faktisk. - Kan du ikke lege med Märtas dukkehus, så?
- Det kan vi smide ud! - Det plejede i at gøre, du og Märta.
- Men da var vi to. Der er en forskel. - Ja, da var i to, ja.
Hvorfor skulle hun blive så syg?
Min lille dreng. Det er svært at gå fra dig, må du tro.
Jeg tænker på dig hvert minut på fabrikken...
.... og ved, at du er alene hjemme. Bertil, du...!
- Nu skal vi skynde os. - Ja Ja.
- På søndag! - Glem ikke frikadellerne. Farvel!
Farvel!
Bertil! Vil du ikke komme op og spille lidt Ludo alligevel?
Nej.
Kom hjem nu! Jeg vil ikke være alene!
"Skal man have et arbejde, når man bliver stor?"
"Ja, det skal man."
Din tur, Tusse.
(Lyd fra radioen)
Nej, Tuss.
- Tænk, at vi altid kommer for sent. - Hvad skal vi gøre?
- Han klarer sig. Børn har fantasi. - Han føler sig alene.
- Nu får vi skældud igen, som vi plejer. - Dem har vi i køkkenet derhjemme.
Rotter er ikke farlige.
Forsinket som sædvanligt.
(Pusler)
Var det en rotte?
Du er dum, Lotta. Ved du det? Dum!
Men det var du ikke, da Märta levede.
Tusse!
Lille Tusse. Jeg ville ønske du var min kat.
- Bertil! Er Tusse hos dig? - Ja, tante Hulda. Han kom lige nu.
- Han skal ikke løbe rundt i andres hjem. - Hvorfor ikke?
For jeg vil ikke have det. Han burde vide, hvor han hører til.
- Men han kan lide mig. - Så kom op til mig.
- Så kan vi også spille lidt Ludo. - Det gjorde katten også.
- Hvad sagde du? - Tag katten, sagde jeg.
(fløjter)
Hej!
Hej! Hvem er du?
Mit navn er Nils Karlsson Pyssling.
- Nils Karlsson Pyssling? - Ja, hvad hedder du?
- Bertil. Hvad laver du under min seng? - Jeg bor nede i kælderen.
Det er indgangen.
- Mener du det rottehul? - Ja.
- Har du boet der længe? - Kun en uge.
Jeg plejede at bo i parken, men det bliver rigtig koldt.
Uh, ja, her er også ret koldt.
Det er endnu koldere hos mig. Men jeg har i hvert fald tag over hovedet.
Jeg var heldig at kunne leje denne et-værelses af Tjoffsan.
- Hvem er Tjoffsan? - Hører hun det navn, vil hun bide mig.
- Bide dig? Hvem er hun? - En stor ond rotte.
Men nu er hun flyttet til sin søster i et andet hus. Derfor kunne jeg overtage etteren.
- Hvor godt! - Hvad laver du om dagen?
- Tja. Ikke noget særligt faktisk. - Heller ikke mig.
Synes du det ikke det er kedeligt at være alene, synes du ikke?
- Jamen, det er kedeligt. - Du kan vel komme lidt ned til mig, ikke?
(griner)
- Hvad griner du af? - Tror du, jeg kan komme igennem det lille hul?
Ja, det kan jeg ordne. Det er let som en plet.
Hjælp!
- Stille! - Hvad er det?
- Tjoffsan. - Er du bange for hende?
Ja det er jeg.
Godt, nu gik hun.
Jeg har ikke betalt huslejen. Tjoffsan sagde at hvis jeg ikke betaler om en uge...
... ville hun komme og bide mig ihjel.
Hvor ond kan hun egentlig være?
Jeg har ikke kunnet betale. Tjoffsan siger, at hun vil have sit.
Det hjælper ikke lige meget hvad du siger. Det er synd for den, som er fattig.
- Det siger mor også. - Hvis du vil med, kan jeg lære dig knebet.
- Hvilket kneb? - Så man kan være lille.
- Tror du, at du kan bilde mig det ind! - Kan du se sømmet der?
Tryk på den og sig "killevippen" så bliver du lige så lille som mig.
Nej, du er ikke klog.
Hvad ville mor og far sige hvis jeg blev en lille stump?
Bliv en stump så let som plet.
Vil du komme ned til mig, eller ikke? Jeg går nu.
Nisse, vent!
Kan jeg blive voksen igen, når jeg vil?
Ja, det går også så let som en plet med det troldesømmet.
Kom nu, da!
- Hvad var det jeg skulle sige? - Killevippen.
- Jeg tror ikke på dig. - Prøv, så får du se.
Killevippen. Øj!
- Måske drømmer jeg. Av! Hvorfor napper du? - Så du ved at du ikke drømmer.
Øj, hvilken stor træsko!
- Her bor jeg. - Bor du virkelig hernede i kælderen?
"Nils Karlsson Pyssling."
Værsgod at komme ind!
Det er selvfølgelig ikke så hyggeligt.
Ingen møbler og koldt så man bliver blå.
Så må vi prøve at varme os selv. Gør sådan!
- Nu er jeg varm i hvert fald. - Også mig, men det går snart over.
- Hvor sover du om natten? - Her, på gulvet.
Det er hunde koldt, ikke?
Jeg skal op og hoppe en gang i timen for at få varmen.
Jeg kan skaffe brænde til kakkelovnen.
- Åh, kan du? - Ja.
- Nisse, hvad plejer du at spise? - Lidt af hvert, hvad jeg kan få fat i.
- Hvad har du spist i dag? - I dag?
Jeg har vist ikke spist noget i dag, tror jeg.
- Så er du vel frygtelig sulten? - Ja, jeg er frygtelig sulten.
Hvorfor sagde du ikke noget? Jeg kan skaffe mad.
Åh, mener du det? Hvis du skaffer noget at spise, så vil jeg kunne lide dig, så længe jeg lever.
Vent her. Jeg går bare op for at hente noget.
- Du kommer tilbage, ikke? - Det er klart.
Jeg er bange for, at du skal fortryde det.
- Nils Karlsson Pyssling, tror du det? - Nej.
Nej, sådan altså.
Bertil, du er den bedste der er sket for mig.
I hele mit liv.
- Hvad skulle jeg sige for at blive stor? - Killevippen, du ved!
- Killevippen, du ved. - Nej, du skal kun sige killevippen.
Kun killevippen. Det går ikke! Det var det jeg vidste.
Du skal ikke sige andet end killevippen. Forstår du ikke?
Killevippen. Av!
Det virkede!
- Pyssling! Er du der? - Jeg kommer.
- Hvad er det for en klump? - En frikadelle.
- Frikadelle? Hvad er det der så? - Brændte tændstikker. Som brænde.
- Hvad er der? - Jeg troede, jeg hørte Tjoffsan.
- Jeg ville gerne tale med Tjoffsan. - Ikke mig. Hun er forfærdelig.
"Du skulle skamme dig!", siger hun til mig.
Skamme sig, det skulle hun selv.
- Nej, hun er her ikke. - Men hvor blev frikadellen af?
- Hvordan går det? - Jeg tænker på, hvordan det går med Bertil.
- Han skal nok klare sig. - Bare han ikke spiller med tændstikker.
Åh hvor du er sød, Bertil. Tænk hvis jeg ikke havde dig.
Og tænk hvis jeg ikke havde dig.
- Men nu skal du spise. - Skal vi ikke tænde brændet først?
- Hvordan skal det gå til? - Let som en plet, på min lille måde.
Hvor skønt.
- Åh hvor skønt. - Spis nu!
- Hvor er det godt med frikadeller! - Det mener Tjoffsan måske også.
Tal ikke om hende!
- Åh rigtigt. - Hvor skal du hen, Bertil?
Ost!
(Murbrokker)
Det er Tjoffsan.
Hun vil have en hektogram ost om måneden i husleje og jeg kan aldrig betale.
Hun skulle skamme sig.
Kom!
Et hektogram. Det er en ost der er så stort som et hus. Hernede, altså.
Kan jeg ikke beholde osten til leje? Åh!
- Spis din ost, jeg kan få mere. - Kan du virkelig gøre det?
I aften vil jeg ligge lige foran ovnen. Så bliver jeg ikke så kold.
- Jeg ved! - Hvad?
Det skal være en overraskelse.
Du kommer vel tilbage?
Selvfølgelig gør jeg det.
Nisse! Kom og hjælp mig med sengen!
Sengen...?
Øj, øj, øj!
- Hvor har du fået sengen fra? - I Märtas dukkehus.
- Forresten, hvem er Märta? - Min søster. Hun døde sidste år.
- Du må få den. - Jeg må ikke få den, vel?
- Jeg har aldrig sovet i en seng før. - Den her er Lottas. Prøv den!
Niv mig.
Av! Nej, jeg drømmer ikke.
Jeg er så bange. Tjoffsan har sagt at hun vil bide mig ihjel.
Man ved aldrig hvornår hun kommer. Det er det værste.
- Jeg kommer og hjælper dig. - Men hun kommer måske om natten.
- Vi skal nok finde på en måde. - Hvilken måde da?
- Vi skal nok finde en måde... - Så ville alt være godt.
Du Bertil, gør det noget at jeg spiser lidt ost i aften, hvis jeg bliver sulten?
- Det behøver du ikke at spørge om. - Jeg er ikke vant til bare at få mad.
Bare spis!
Men lige nu er jeg mæt, takket være dig.
Og aldeles varm, takket være dig.
Og frygtelig søvnig, takket være mig selv.
- Jeg bliver, indtil du falder i søvn. - Godt jeg har dig.
- Og godt, at jeg har dig. - Det er godt, at vi har os.
-Fantastisk er det selvfølgelig. - At vi må mødes hver dag.
- Og være sammen, dig og mig. - For ingen...
- Vil være alene. - Hvilke gode ord. Dem kan man jo synge.
(Nisse synger): "Hvor er det godt, at jeg har dig"
(Bertil synger): "Hvor er det godt, at jeg har dig"
(Begge synger): "Hvor er det godt, at vi har os"
"Og fantastisk er det selvfølgelig"
"at vi må mødes hver dag"
"Og vær' sammen du og jeg"
"Fordi ingen, nej ingen vil være ensom"
"Hvor er det godt, at jeg har dig"
"Og det er godt, at jeg har dig"
"Og det er godt, at vi har os"
"Og fantastisk er det selvfølgelig"
"at må mødes hver dag"
"Og vær' sammen du og jeg"
"Fordi ingen, nej ingen ønsker at være ensom"
(Lyd fra Tjoffsan)
- Skynd jer, så i ikke kommer for sent. - Vi har vel ikke så travlt?
Vi kan være sammen lidt endnu.
Men tænk, hvis i kommer for sent.
- Jeg synes, i skal gå nu! - Men... Bertil!
Måske det, ja.
Min lille dreng. Hvad skal du lave i dag?
- Noget sjovt. - Med tante Hulda?
En ting er sikkert: Jeg vil ikke more mig med tante Hulda.
Du gør som du vil. Hvad er der med dig?
- Ud! - Vil du af med os?
- Farvel! - Gå nu, så! Gå nu, så!
Morgenmad og frokost til den lille Pyssling.
- Bertil? Bertil! - Killevippen.
(Tante Hulda): Hvor blev han af? Hvor mærkeligt.
Nu skal Nisse nok blive glad. - Nisse!
Nisse!
- Nisse, hvad er det? - Tjoffsan.
- Hvad har hun gjort? - Hun tog min frikadelle i går aftes.
- Vågnede du ikke? - Nej, jeg sov så godt.
- Men hun bed dig alligevel ikke. - Nej, men det bliver næste gang.
Næste gang får hun mulen så knurhårene falder af.
Smag det og duft det! Gammel rotte!
- Hvor er du modig, Bertil. - Hvis vi er to, kan vi klare hende.
- Synes du det? - Ja, så. Kom nu!
(Vækkeuret ringer)
Er du klar, Nisse?
- Hvad skal vi bruge det her til? - Det skal jeg vise dig.
Hvis Tjoffsan kommer om natten, trækker du bare i snoren.
- Hvad er det? - Tjoffsan æder os måske begge to.
Vi narrer Tjoffsan til at trykke på sømmet og sige Killevippen.
- Killevippen. - Tjoffsan!
- Tjoffsan! Tjoffsan! - Hjælp!
Hvor gik du hen? Hvor er han?
- Åh, sikke et beskidt gulv. - Jeg ved ikke, hvordan jeg får det rent.
- Hvad er det her? - Mors fingerbøl.
- Hvad er så det her? - Mors og min tandbørste.
- Nej, først skal det her fejes. - Åh hej! Åh hej!
Gad vide, hvad der var med Bertil i morges. Han var så glad.
Ja, der kan være nogen som har hugget tante Huldas Ludospil.
Din tur, Tusse.
- Nu er her så rent, som det kan blive. - Men jeg er lige så beskidt som sædvanligt.
Føj, hvornår har du sidst været i bad?
Sidste sommer. I en vandpyt i parken, da det havde regnet.
- Ikke så sært, du er beskidt. - Nej, ikke så sært!
- Vi kan bade! - Bade? Skal jeg?
- Ja det skal du. - I hvad?
Stop! Stop!
Men hvor skal vi få vand fra?
- Er du klar, Nisse? -Ja, jeg er klar.
Stop! Stop!
Stop!
Nu kan du klæde dig af!
(Sang): "Åh, hvor er vi glade, for at vi må bade"
"Så skidtet triller af Nu er vi så rene"
"Selv på benene selvom de var så sorte"
"En rotte er lige kommet her men nu er hun væk"
"Og det er så dejligt sådan men det skal du vide"
"Rotter kan blive drillet selvom de så bliver sure"
"Vred så hun kan knække Vred, så hun får hikke"
"Så bliver Tjoffsan lille Men du kan forstå"
"At man begynder at grine når halen er trillet af"
Hun tror måske, jeg er flyttet. "Hvad er det for en ren dreng..."
"... og hvor er den beskidte Nils Karlsson Pyssling?"
"Han skulle skamme sig. Hvordan skal jeg nu få nogen leje?"
Aldrig, Tjoffsan! Men her skal du få!
- Og her er husleje, så det er nok. - Hold op! Badevandet er ved at løbe tør!
- Hvad var det? - Hvad så?
- Det føles som om Tjoffsan kiggede på mig.
- Nej, hvor så? - Hvor.
Det var ikke noget.
- Hvilket pænt badehåndklæde! - Det er et lommetørklæde.
- Ingen har pudset næse i det, vel? - Nej da.
Åh, hvor er dit hår rodet. Kom nu!
- Selvfølgelig sukkerskålen. Og... - Og så hvad?
(spiller og synger)
(Det larmer) Det er Tjoffsan!
- Hvor kommer det fra? - Märtas dukkehus.
- Hvordan går det, Bertil? - Bare godt.
Krog op!
- Bertil var så glad i morges. - Hvad?
Jo, Bertil var så glad i morges. Hej! Som sædvanligt...
Farvel!
(griner) Åh åh åh...
Nu har jeg det næsten lige så fint som kongen.
Hvad hvis Tjoffsan vil flytte tilbage når hun ser hvor rent og pænt her er.
- Det skal vi vænne hende af med. - Kun vi kan, så...
Træk i rebet, så kommer jeg løbende.
Nu skal jeg vaske sukkerskålen før mor og far kommer hjem.
- Men hvad hvis Tjoffsan kommer? - Så ved du, hvad du skal gøre.
- Vi ses i morgen! - Ja, det gør vi.
Tusse, er du her?
Tusse!
Tusse, hvor er du? Du må ikke være ude at jage rotter om aftenen.
Tusse! Hvor er du?
- Godnat så, Bertil. - Godnat.
- Dit hår er vådt. - Ja, jeg har badet.
- Badet? Hvor så? - I sukkerskålen.
- I sukkerskålen? - Ja.
- Du er sjov. Hørte du det? - Hvad?
Bertil har badet - i sukkerskålen.
Det er godt, Bertil. Fortsæt med det.
Hvad har du gjort ved dit tøj? Hvor pokker er dukkemøblerne?
- De... Øh, de... - Ja?
- Har i set Tusse? - Nej.
- Så er han ude på rottejagt igen. - Rottejagt?
Ja, han kommer hjem med rotter og læg dem på køkkengulvet.
- Er der nogen, der vil spille Ludo? - Nej, vi går i seng nu.
Med skub?
Godnat, Hulda.
- Godnat så, Bertil. - Godnat, lille dreng.
Tusse!
(Klynker i søvne)
(Lyd udefra)
(Snuser)
(Klynker i søvne)
(Klokken ringer)
Ja, Nisse, jeg kommer!
Bertil, hjælp! Bertil, hjælp! Tjoffsan kommer!
Hjælp Bertil! Bertil! Bertil!
Åh, nøglen!
Bertil, hjælp! Bertil, hjælp!
Bertil! Kom så, Bertil! Bertil!
- Tjoffsan vil have sin husleje. - Det får hun bare ikke.
Kom og hold i!
Nu skal jeg kilde Tjoffsan på næsen.
Vi gør som vi har aftalt.
- Der ligger et stykke ost under min seng. - Et lille stykke ost.
Hvis du trykker næsen mod sømmet og siger Killevippen...
Så bliver det til et kæmpe stykke ost. En hel hektogram, som du vil have.
Det vil være leje for et helt år.
Det er det bestemt. Prøv det, så får du se.
Det lykkedes.
Ind i skabet!
Tjoffsan kommer og bider os ihjæl.
- Råb på Tusse. - Tusse, hjælp!
-Tusse! - Tusse, kom og hjælp os!
-Hjælp! Tusse, kom og hjælp os! - Tusse! Hjælp!
(Knurrer)
- Hjælp! Tusse! - Hjælp!
(Tusse miaver)
(Tusse tager Tjoffsan)
Nu kan man måske bo her i fred og ro.
Ja. Men det er snart morgen. Jeg skal op før mor og far vågner.
Det forstår jeg.
Men du Nisse. Du kan vel komme med op til mig?
- Må jeg? - Det er klart! Det bliver sjovt. Kom!
Kajsa, har du set mit barberspejl? Kammen er også væk.
Hvor Bertil virker træt i dag.
- Har du set min tandbørste? - Nej. Mærkeligt.
- God morgen. - God morgen.
Bertil! Vi skal jo have liv i dig.
Skal i gå allerede?
Vi har prøvet at vække dig længe nu. Vi vil ikke gå uden at sige farvel.
- Hvor kan min tandbørste være? - Og mit barberspejl.
- Det kan ikke være Bertil... - Hvad skulle han med et barberspejl?
Har jeg barberet mig ordentligt? Godt. Tiden går. Vi må skynde os.
Gå til tante Hulda hvis du føler dig alene.
- Jeg føler mig ikke alene. - Nu skal vi skynde os.
- Er vi sent på den? - Farvel. - Farvel.
Farvel!
Hvor mange gange har jeg sagt at du ikke må lege med tændstikker?
- Farvel. - Farvel.
- Nu gik de. - Men jeg bliver i hvert fald.
Farvel!
Hvor højt!
Farvel!
Bertil! Tusse har været på rottejagt igen.
Sådan en lille mus kom han hjem med i går aftes og lagde på køkkengulvet.
Skal vi måske spille en omgang Ludo?
(Bertil griner)
Undertekster: Ylva Fröling www.undertext.se
Oversat af Panopticon