Jag växte upp invid tidvattnet och sumpmarken på en ö i Carolina.
Vi bodde i ett vitt hus, som farfars farfar Winston Shadrach Wingo...
...vunnit i hästskokastning.
Vissa familjer lever hela livet utan att nåt intressant alls händer dem.
Jag har alltid avundats dem.
Jag var son till en vacker kvinna och en räkfiskare och älskade båtar.
Som pojke tyckte jag om att styra fars räktrålare mellan sandbankarna.
Henry Wingo hade nog blivit en bra far, om han inte varit så våldsam.
Min mor lärde mig att älska språket och uppskatta naturen.
Hon kunde göra en promenad runt ön till en riktig upptäcksfärd.
Som barn tyckte jag att hon var den märkvärdigaste kvinna som fanns.
Jag var inte den första sonen som har haft fel om sin mor.
Jag är less på att du aldrig visar mig respekt i mitt eget hus!
Jag vet inte när mina föräldrar startade sitt krig mot varann...
...men jag vet att vi blev deras enda fångar.
När mina syskon och jag behövde fly, skapade vi en ritual.
Vi fann en stilla, lugnande värld, där ingen smärta fanns.
En värld utan föräldrar.
Vi bildade en ring, sammanbundna av kött och blod och vatten.
Och först när våra lungor svek oss, steg vi upp mot ljuset...
...och fasan för det som väntade där.
Allt detta hände långt innan jag valde att inte minnas.
Pappa! Jag tror att nånting bet mig!
Har ni sålt gräs till flickorna igen?
- Sluta bråka, pappa. - Kom in, klockan är mycket!
- En trumpetsnäcka! - Han ska gå på college.
- Hur vet du att det är en kille? - Vi kollar honom.
Ska jag berätta om livets realiteter?
Akta er för pojkar. De är odjur, som pissar på buskar och petar näsan.
Så äckligt, pappa.
- Jag tänker inte akta mig för pojkar. - Bra. Lyd aldrig dina föräldrars råd.
Du dör om du inte slutar röka. Det hörde jag i skolan.
- Då får du sluta i skolan. - Pappa röker igen!
Du får slänga den i vasken.
- Doktorn ser trött ut. En drink? - Det vore fint. Dan har varit jobbig.
Det är kämpigt att vara ett helgon.
Kan du svara, Sal?
- Lek med oss! - Sen.
Din mor ringer från bilen. Hon är på väg hit.
- Sa du inte att vi är i karantän? - Hon sa att hon måste få träffa dig.
- De delar inte med sig! - Kom överens!
- Det var nåt viktigt. Hon grät. - Lila gråter jämt.
- Var snäll mot henne. - Förstör inte nöjet att hata henne.
- Kan vi då prata om oss istället? - Då behöver jag en rejäl drink.
- Flickor? - Vad är det?
Vill nån av er sitta i pappas knä?
Det kan ge pengar...
Jag ska ställa en allvarlig fråga, och ni måste svara uppriktigt.
Vem är bäst i världen? Mamma? Jag måste hitta på nåt nytt trick.
- Plocka undan, och sen ska ni bada. - Det blir inspektion. Lila kommer.
- Varför får vi inte säga farmor? - Det förstår du när du blir farmor.
- Vad sägs om bouillabaisse? - Kan vi inte prata allvar en stund?
Inte nu. Min mor är i annalkande.
Ibland skulle du behöva en snyting!
Hon är här. Bind vitlöken om halsen! Måste vi bjuda henne på middag?
- Hon stannar inte. - Då bjuder vi henne.
- De där buskarna behöver vattnas. - Ja, jag måste göra det.
- Du ser kry ut. Vill du äta med oss? - Nej, jag kan inte stanna länge.
- Så synd... - Var är barnen?
- De badar. Hurså? - Nåt sorgligt har hänt.
- Är American Expresskortet ogiltigt? - Savannah försökte ta sitt liv igen.
- Vill du skämta mer nu? - Herregud, Lila. När?
Jag vet inte. Hon var medvetslös när de hittade henne.
- Hur mår hon nu? - Hon lever, tack och lov.
Jag pratade med psykiatern, en judinna i New York.
Jag sa att du genast skulle komma.
Så du kan inte åka för att hon är psykiater och judinna?
Jag tror inte att jag är välkommen.
Savannah skulle skylla på mig. Ni skyller allt på mig.
- Låter du skuldmedveten? - Inget psykologi-trams!
Säg det rent ut! Jag rår för alla dina problem, även din arbetslöshet!
- Slå under bältet, bara! - Du började!
Jag kan inte åka nu. Din styvfar fyller år.
Och jag måste tvätta Sallys strumpbyxor!
Du borde bli ståuppare. De tjänar mer än lärare.
Det var förstås långt under min värdighet att vara lärare?
- Du är omöjlig att prata med! - Sluta nu, båda två!
Det är tråkigt att du lider.
- Ville du prata? - Det kan vänta.
Vi går en sväng.
Säg vad du tänker på.
Jag försöker räkna ut exakt när allting blev så jävla rörigt.
- Och jag oroar mig för fotbollslaget. - Jag har ingen lust att skratta.
Vet du att det är första gången på flera veckor som du har tagit i mig?
- Jag har det trassligt. - Vi har det trassligt.
- Titta, där är Karlavagnen. - Jag skiter i Karlavagnen!
Jag bryr mig bara om oss, och varför du avvisar mig.
- Sa du inte att det kunde vänta? - Jag har väntat, ända sen Luke dog.
Jag vet vad du känner för honom, men inte vad du känner för mig.
Jag vet inte vad jag känner för nåt alls numera.
Du är ynklig.
Endast min syster kunde tvinga mig till den här hemska stan.
Den här stan, som dånande vräker sig över en.
Hon älskade alltsammans. Rånarna, lodisarna, bullermattan...
Hon älskade det för att det inte liknade vår barndom.
Luke och jag avskydde det av precis samma orsak.
Är ni...?
TACK FÖR ATT NI INTE RÖKER
- Dr Lowenstein. Ni måste vara Tom? - Ja, frun...
Ni kan väl stiga in?
Ni kan lämna bagaget.
Ska jag ligga ner, eller ska vi kallprata först?
- Vill ni ha kaffe? - Vi ska kallprata först.
- Var det ja eller nej till kaffe? - Ett ja, frun.
Grädde? Socker? Och säg inte frun.
Jag är väluppfostrad, och lite nervös. Grädde, inget socker.
Varför är ni nervös?
Jag blir nervös när min syster försöker ta livet av sig. Jag är sån.
Jag var cynisk. Det är ett släktdrag.
Jag tycker inte att Savannah är cynisk.
Hon försöker ta sitt liv. Om hon ändå vore cynisk... Hur mår hon?
Hon överlever, men känslomässigt... Ni får träffa henne först i morgon.
Hon är mycket orolig än. Det blir nog för påfrestande.
- Inte för mig. - Nej, men för henne.
- Är kaffet tillräckligt varmt? - Det får duga.
I Savannahs dikter... Är ni räkfiskaren eller tränaren?
Tränaren. Luke är räkfiskaren, eller var...
Och Savannahs förra självmords- försök kom strax efter hans död?
Har hon försökt fler gånger?
Kanske när vi var unga, men jag är inte säker.
- Hur får ni betalt? - Varför byter ni ämne?
- Jag gillar det inte. Får jag röka? - Helst inte.
- Känner ni till hennes dikter väl? - Jag var tränare, men också lärare.
Hon är min tvillingsyster. Jag känner till hennes dikter bättre än ni!
- Ni gillar visst inte psykiatrer? - Ni ställer ju bara en massa frågor!
Jag är trött på syrrans rakbladsmani, och på psykiatrer som inte gör nåt!
Jag kanske inte kan hjälpa henne, men tänker inte sluta att försöka.
- Varför inte? Hon kanske vill dö? - Ni låter resignerad över henne.
Nej, jag vill inte att hon ska dö.
Men jag är resignerad.
Då kan ni nog inte hjälpa mig. Beklagar att ni fick åka så långt.
- Vad vill ni ha? - Upplysningar.
Savannah har inte varit min patient så länge.
Jag vill veta mycket mer om hennes barndom.
Hon kan inte berätta, för hon har suddat ut stora bitar av sitt liv.
Så ni måste vara hennes minne och fylla i de delar som fattas.
- Jag har försökt glömma dem. - Förlåt...?
Herregud, så besvärlig hon är...
- Hur dags i morgon? - Vi ses på sjukhuset vid tolvtiden.
- Hur är det? Har ni ont i huvudet? - Kolossalt. Ni har inte morfin, va?
Det var ett skämt, Lowenstein.
- Hjälper du mig med väskorna? - Aldrig. Är du inte klok?
Stå still, annars är du dödens!
Hej, Eddie. Skjut bara. Dan kan inte bli sämre.
Du borde ha sagt att du skulle komma.
Savannah och jag har haft inbrott två gånger.
Fett på fönsterbrädena hjälper inte.
Härliga New York! Hur mår Andrew?
Han ville ha svängrum, och hittade en yngre kille med etagevåning.
- Värst för honom. - Gud välsigne dig.
- Jag har nästan bott här sen dess. - Så då är du ensam nu?
- Om jag inte får dig att byta sida... - Jag har nog med bekymmer.
Du är faktiskt inte ens söt längre.
Undra på att du är ensam, med såna komplimanger.
- Visste du att Savannah går i terapi? - Ja, jag rekommenderade psykiatern.
- Det var svårt att få bort. - Hittade du henne?
- Hon får 50 mg tre gånger om dan. - Minska det till 25.
Ha inte för stora förväntningar.
Hej, Savannah. Hej, älskling. Det är jag, Tom...
Jag har ett återbud, så vi kan ses här om tre kvart. Jag är på plan tre.
- Varför är hon fastspänd så där?! - Vårdlaget ansåg att det behövdes.
- Hon är ju nersövd! - Laget bestämmer...
Laget låter så fotbollsaktigt!
- Vad ska jag kalla dem? - Var kreativ. Kalla dem arslen.
Jag är tacksam mot de arslena. De räddade er systers liv!
Och jag struntar i vad ni tycker! Vi måste hålla Savannah vid liv.
Och jag struntar i vad som krävs för att hålla henne vid liv! Förstår ni?
När jag inte spelar bondgrabb är jag ganska klyftig.
Förlåt. Jag ville inte låta snorkig.
Ni är tuff, Lowenstein. Och jag är hungrig. Är lunch intressant?
- Bara om jag får bjuda. - Jag kräver det...
- Jag hade gärna gått på fransk krog. - De har inte lika god chili.
Varför skulle inte din far svara på mitt telegram?
Pappa gillar bara glada besked.
Och din mor? Varför kom inte hon?
Hon måste ordna matleverantör till min styvfars födelsedag.
- Skämtar du jämt när du ska prata? - Man gör så i Södern.
Min mor brukar säga:"När nåt gör för ont, undviker vi det eller skrattar."
- Och när gråter ni på Söderns vis? - Vi gråter inte...
Chilin är sämre än Sallys! Vill du ha ett bra recept?
- Tack, jag lagar aldrig mat. - Gör inga läkare det?
Tom... Säger dig ordet "Callanwolde" något?
Nej. Hurså?
Savannah sa det när hon vaknade.
"Callanwolde, Callanwolde..."
Jag vet inte.
Jag måste gå tillbaka till sjukhuset.
Vi kan inte ses förrän vid 19.30-tiden i morgon.
Lowenstein? Vad heter du i förnamn?
- Hurså? - Varför inte?
- Patienterna säger dr Lowenstein. - Jag är inte din patient.
Susan.
Tack, doktorn. Jag ville bara veta ditt förnamn.
Kom i tid.
Åtta dollar halvkilot, för räkor? Är de färska?
- Ja, de är färska. Fångade i dag. - Då tar jag ett halvkilo.
Räkor Neuburg? Det är ju vin i det, för jösse namn!
Det är fin mat. Den ger mig plats i kvinnoklubben.
Varför har de en kvinnoklubb? För att hålla såna som du utanför!
- Varför gå med, om de inte vill det? - De vill. De vet bara inte om det än.
Inte ens hunden äter det. Måste jag äta sån skit efter en hård arbetsdag?
- Jag tycker om det. - Vem har frågat dig?
Upp med hakan! Du gråter väl inte?
Vad har jag sagt om att gråta här i huset?
Händerna i knät, och sitt ordentligt! Tänker du gråta nu?
- Låna honom en klänning! - Varför måste du vara så elak?
Jag ska ge dig nåt annat att äta. Jag har lite stuvning och ris kvar.
- Hjälp mig, Tom. - Ja, gå till de andra flickorna.
- Ge dig på nån lika stor som du! - Hörrudu, förstår du inte ett skämt?
- Jag kan hjälpa till. - Smält smör, och värm riset.
Hacka löken fint, Tom.
- Jag är ledsen, mamma. - Så är det när man är fattigt gift.
Peppra lite, Tom... - Hämta worcestershire-såsen.
Du gapar, flickunge.
Läckert kryddat...
Räkor Neuburg? Jag vill bara ha ett enkelt amerikanskt mål mat!
Varsågod, älskling.
Det här är mat, Lila!
Ät upp maten, barn.
- Så din mor gav honom hundmat? - Han bad om en portion till.
Du kanske har ditt sinne för humor efter din mor.
- Hon ringde och lät bekymrad i dag. - Hon ljuger bara.
Så intressant. Hon säger att du berättar lögner om henne.
Jag såg Herbert Woodruff här. Han är bra på fiol.
- Du byter ämne igen. - Vad är det för fel på honom?
Jag skojade.
Fast det är svårt att tro att en sån rik karl har problem.
- Är du en sån lantis på riktigt? - Javisst. Savannah också.
Vi tog oss bara från ön med båt. Vi växte upp på en tidvattensplatå.
En tidvattensplatå? Vad betyder det?
Tidvattnen betyder allt, mäter allt.
Sinnesstämningar, årstider, när man ska så, fiska, para sig...
Det är primitivt. Biologiska klockor överallt.
Låter skönt att leva på det sättet.
Vad sa min mor mer?
Att det var hon som uppmuntrade Savannah att bli poet. Stämmer det?
Hon har ingen skam i kroppen!
Hon "uppmuntrade" Savannah genom att bränna hennes dagböcker.
Hon var illojal som skrev om vår otäcka familj.
- Vad är otäckt med er familj? - Ska jag vara illojal?
Ja, om det behövs för att hjälpa Savannah.
- Ska vi inte sluta? - Om några minuter.
Vad gjorde Savannah därefter?
Hon skrev i sanden. Hon skrev poesi, så att inte mamma skulle förstå.
Då gjorde hon henne till poet ändå.
Hon gjorde henne schizofren! Min mor borde ha fött upp kobror.
Kan du säga något gott om dina föräldrar? Försök.
De gjorde två bra saker: Luke och Savannah. De var otroliga.
- Passionerade, trotsiga, omutbara... - Och hurdan var du?
Jag var en hövlig och lydig pojke. Ansvarsfull, normal och tråkig.
- Du är allt annat än tråkig. - Jag var det, jämfört med dem.
Din syster är på sjukhus och din bror är död, nåt måste du ha gjort rätt.
Du kan gå nu. Tiden är ute.
"Kvinnor och män både stora och små sörjde för alla, men inte då"
"De sådde sitt finns ej, skördade sägn sol, måne, stjärnor, regn"
"Barnen anade, men bara en del och mindes mindre ju större de blev"
Jag började dra Savannahs historia, så att hon skulle kunna leva.
Efter två veckor började jag få New York-spader.
Det får alla landsortsbor i New York om de inte förkovrar sig hela tiden.
Jag skrev en lista på museer, springa en mil på under 50 minuter-
- se tre utländska filmer samtidigt. Allt för att slippa dåligt samvete.
När insåg du först att det var nåt fel med Savannah?
- I sju-åttaårsåldern. - Hände det nåt särskilt?
Min mor fick ett barn därhemma. Det var dödfött.
Hon sa att det dog därför att vi var stygga.
Vi skulle begrava barnet dan därpå, så pappa la det i frysen.
Jag behövde dricka, och steg upp-
- och fick se Savannah i en gungstol med det döda barnet i famnen.
Hon sa:"Du har tur, för du slipper bo hos oss."
Sa du nåt till henne?
Jag gjorde det dan därpå, men hon kom inte ihåg nåt.
Hon svarade bara:"Varför skulle nån göra nåt så tokigt?"
Du var alltså hennes minne redan då.
Förmodligen...
JAG HAR FEST PÅ FREDAG. KOM, DIN SKIT! OCH KLÄ Upp DIG!
Jag kommer!
- Hursa? - Jag snackar som infödingarna här.
- Tjena, Sally. Hur är läget där nere? - Det är nåt sorts oväder på gång.
Jag har fått flickornas teckningar. Har de fått mina brev? Så bra...
Har du fått mitt brev?
Du ska nog inte komma hem i helgen.
Jag vet inte riktigt om jag vill träffa dig just nu.
Jag har en hel del att fundera på.
Är det nån idé, Tom? Vi kan ju inte få varandra att må bra längre.
Jag ville inte säga det i telefon.
Jag tänkte säga det innan du åkte, men du åkte så... att jag inte hann.
Vad ville du säga?
Vad heter han?
Vad heter han? Karln måste heta nåt.
- Jack Cleveland. - Nej...
Herrejesus, Sally!
Jack Cleveland? Den gamla hippien på sjukhuset, som kör motorcykel?
Varför just honom, Sally?
- Varför just honom? - Han vet vad han känner för mig.
Det är för svårt att prata om det här i telefon.
Tänk dig bara noga för.
Jag tänker nästan inte på nåt annat.
Godnatt, Tom.
- Är du verkligen kär? - Jag vet inte riktigt...
Jag kanske rentav gör det för att såra dig... Jag måste sluta.
Kära Sally...
Jag önskar att det inte vore så svårt att säga "jag älskar dig".
Jag har saknat dig, att röra vid dig.
Jag vet inte vad som gör mig så otillgänglig.
Jag är ledsen att du är besviken, men det är rätt av dig att vara det.
Hur ska du annars reagera på en halvmesyr?
Hur kan du vara annat än besviken?
Det verkar som att jag gör alla som vill hitta det bästa i mig besvikna.
Kom hit.
Kom och lägg dig hos mig.
Du är den enda Wingo som kan bli nåt.
Luke kan inte. Han är inte klyftig. Och Savannah är bara en flicka.
- Luke är klyftig, mamma. - Inte som du... eller jag.
Ingen vet om det än, men jag är en enastående kvinna.
- Tror du på det? - Ja...
Jag tänker inte dö i ett sånt här hus. Det lovar jag.
Och dessutom...
Jag älskar dig mer än de andra.
Det är sant. Jag rår inte för det. Du är mitt älsklingsbarn.
Det ska vara vår lilla hemlighet. Kan du bevara en hemlighet?
Får jag gå nu?
Inte förrän du säger att du älskar mig.
Jag älskar dig, mamma.
Luke och Savannah fick veta hemligheten 20 år senare.
De föll omkull, och tjöt av skratt.
Min mor hade kallat in dem var och en, och sagt precis samma sak.
- Varför berättade du det? - För att bevisa att Lila Wingo...
För att visa varför Savannah aldrig kunde lita på henne.
Varför du aldrig kunde lita på henne.
Förlåt, det var fel berättelse! Jag ska försöka hitta en bättre.
Vad är det som plågar dig?
Växthuseffekten, statsskulden...
Och min fru ligger med en hjärtkirurg i South Carolina!
Jag känner mig som en idiot! Jag förstod inte ens att det hände.
- Du kanske inte var observant nog. - Skitprat!
Kvinnor är oärligare än karlar. Ni smusslar, ni ljuger när ni ler.
Ni vill att en man ska vara stark. Men när han visar sig vara svag...
...vad gör ni då? Ni sviker honom!
- Så du tycker att din mor svek dig? - Jag menade min fru!
Jag är inte här för att prata om mina problem, så nu tänker jag gå!
- Du får gå precis när du vill. - Bra!
Förbannade dårdoktor...
Vem lurade jag? Jag var bra på att bevara hemligheter.
Bättre än vilken kvinna som helst...
...tills Susan Lowenstein dök upp.
Han som aldrig snackade, gör inget annat nu.
Hennes frågor gör mig lika yr som hennes parfym.
Vill du dansa?
- Vem då, jag? - Ja, du...
- Kom loss, bara... - Bort med tassarna, han är upptagen.
- Hur är det med Savannah? - Hon är litegrann som en ormbunke.
- Kul att hon är bättre. Ska vi dansa? - Nej, jag dansar som en kratta.
Kom igen, släpp loss nu. Du är i storstan!
Du dansar som en kratta. Stick iväg och umgås.
- Var är mina stolar? - Jag har fyra, och två till på gång.
Och jag har en kanapé åt dig.
- Skratta inte! Du skrattar... - Förlåt mig.
- Jag är förvånad över att se dig här. - Hurså? Jag gillar Eddie.
Du gjorde mig skitarg i dag, men jag fick nåt att tänka på.
Blir det en vana måste jag ta betalt.
Jaså, vi har humor? Jag trodde att du hade opererat bort den.
- Ni är väldans tjusig i kväll, frun. - Tack...
- Hur mår du? - Jag mår jättebra.
Nu när jag har slutat ljuga, får jag lov? Inte?
Du blir den första kvinna som jag dansar med i New York.
Kom igen, Lowenstein! Släpp loss!
Jag kan inte både dansa och göra närmanden. Då tappar jag takten.
Kom du hit ensam?
Jag gick aldrig ut ensam innan jag gifte mig.
- Det vittnar gott om äktenskapet. - Nej, men... min man är ofta bortrest.
- Vad gör han? - Klockan är mycket. Jag måste gå.
- Jag följer dig hem. - Det behövs inte.
Vi sydstatsbor följer våra damer hem.
Hur bär du dig åt? Blir du inte nere av att lyssna på alla snyfthistorier?
Inte om jag tror att jag kan hjälpa.
Man lär sig att skilja på sina och patientens problem.
- Dina problem skulle jag klara. - Jaså? Var inte så säker på det...
Få höra nu... Har du nån gång velat skriva som Savannah?
- Du byter samtalsämne, Lowenstein. - Jaså? Du håller på att lära mig det.
Där är han igen. Den karln hänger efter mig.
- Så du är stjärnornas dårdoktor? - Han är ingen patient. Vi är gifta.
Är det sant? Är du gift med Herbert Woodruff?
Hur träffades ni?
Jag såg honom spela på Carnegie Hall. Jag var 22 år.
Jag hade aldrig hört nåt liknande. En sån passion, ett sånt artisteri...
Det är som med Savannah. De har förmågan att få folk att känna...
Jag blev blixtförälskad i honom.
- Så ni gifte er, och levde lyckliga? - Vi gifte oss.
- Har fler än jag taskiga äktenskap? - Jag säger inget mer.
Osjyst. Jag snackar om mitt trasiga äktenskap, men du vill inte säga nåt.
Nu är det din tur att komma med nåt.
- Var mänsklig. Säg nåt om dig själv. - Jag kan inte. Var är alla taxibilar?
Då ställer jag några enkla frågor, och du svarar.
- Vad heter din far, till exempel? - Douglas.
- Vilken bil gillar du bäst? - Ford Woodie.
- Vem kysste du allra först? - Dick Berkowitz. Han var jättegullig.
- Vet du hur vacker du är i din dräkt? - Försöker du få mig på gott humör?
Och du har ett jättefint leende.
Tror du mig inte? Kom då, så ska jag visa dig.
- En målning? - Ditt ansikte, leendet, dräkten.
- Det är fina grejor. - Du har övertygat mig.
Kan du skaffa en taxi åt mig nu?
Vill du inte följa med upp och träffa min son?
Bernard?
Hälsa på en av mina vänner.
Vill ni vara snäll och flytta på er?
- Mr Wingo är fotbollstränare. - Jaså?
Pappa ringde från Wien. Han bad mig hälsa.
- Har du övat? - Nej, jag har sett på TV hela tiden.
- Du är ohyfsad. - Nej, han är en tonåring.
- Jag var själv tonåring en gång. - Det menar ni inte?
- Varifrån har ni er knäppa dialekt? - South Carolina.
- Är det en video? - Kan ni vara tyst?
Klockan är mycket. Det är sängdags. Stäng av TV:n och gå och lägg dig.
Vi ses, Bernard.
- Förlåt att han var så ohyfsad. - Du behöver inte be om ursäkt.
Tonåringar passar inte i samhället.
Det är sant...
Bernard vill spela fotboll. Det var därför jag bad dig följa med upp.
Du kanske kunde träna honom ett par dar i veckan.
Han får inte spela för Herbert, så när han turnerar...
- Erbjuder du mig ett jobb? - Ja, och jag måste få ge dig betalt.
- Vad anser du vara skäligt? - Vad tar du?
- Jag tar 150 dollar i timmen. - Det blir bra.
Du måste vara en mycket bra tränare.
Jag behöver ingen välgörenhet än. Be Bernard att komma på måndag.
- Första regeln: Kom i tid. - Jag ville inte komma.
- Din mor tror att du vill spela. - Kanske, kanske inte...
Var är ni tränare, mr Wingo? På bondvischan?
Klassmedveten? Har du gått i snobbskola?
Phillips Exeter, viktigpetter.
- Du fick inte spela i fjol, va? - Hur visste ni det?
En rik snorvalp som säger så till sin tränare får inte ens bära vatten.
Med din stil får du sitta och se på.
Om du vill spela fotboll har din mor mitt nummer.
OBETALDA RÄKNINGAR
Du behöver hjälp. Så kan inte en medelålders karl se ut.
Ta med mig ut och handla kläder... Känner du till nån Renata Halpern?
Hon skriver dikter om judisk uppväxt. Har hon inte bott hos Savannah?
Jag har ju varit bortrest en hel del.
Bloomingdales på lördag...
Tränare Wingo...
I går... Jag menar... ni förstår...
Jag godtar ursäkten.
Jag fick aldrig spela i fjol. De retades med mig.
Om jag tränar dig, slipper du bli retad. Men lova en sak:
Att hålla käften. Ditt snack gör mig förbannad. Och det heter "ja, sir".
Vi måste följa vissa artighetsregler. Du gör som jag säger, entusiastiskt.
Jag ska köra skiten ur dig varje dag.
- Jag har ju fiollektioner. - Håll käft.
Och när jag har manglat dig tills du har kramp i armarna-
- så kommer nåt att hända som aldrig har hänt dig förut: Du blir lycklig.
Över bortre benet, rulla. Över det närmsta benet, rulla.
Nu gör du om det, med ett leende.
Ögonen på bollen! Koncentrera dig!
Du är världens bästa människa, pappa!
Får inte jag nöjet att fråga längre?
När kommer du hem? Om du missar min födelsedag, så dödar jag dig.
Hur kan jag missa din födelsedag? Jag var ju med när du föddes.
Jag vill ha en alligator. Den ska vara uppstoppad, och sova hos mig.
Det kan bli en farlig vana. Är mamma där?
Pappa vill prata med dig.
- Jag vill komma på Chandlers kalas. - Vi blir ledsna om du inte kommer.
- Så bra... Tack, då Sally. - Vi hörs. Hej då.
Ni har en avbruten cigg i munnen.
Jag tränade Bernard på förmiddagarna-
- och på eftermiddagarna berättade jag familjehemligheter för hans mor.
Och längtade efter det, eller att träffa henne.
Det är som att Savannah har fått en sticka i sig, som hon har struntat i.
Den börjar vara sig i henne, tills du tar ut den.
Dina berättelser gör att hon minns, och jag är stolt över jobbet vi gör.
- Förstår du? - Va...?
Tiden är ute. Försvinn.
Lowenstein... ta lyra. Kasta bollen till mig.
- Försöker ni ta död på er? - Jag tänker inte lägga av!
- Då ska jag röka. - Nej, det ska du inte.
- Kasta bort dem då, allihopa. - Okej då...
- Grattis. Hur känns det? - Jag mår redan bättre.
- Det är en konst att hata New York. - Nej, det är banalt.
Du är inte så dum ändå.
Min dotter vill ha en alligator som present. Duger Peter Pans krokodil?
- Mamma fyller också år nästa vecka. - Du har bergis inte köpt henne nåt.
PÅ SÖDERNS VIS Av Renata Halpern
Vad har Renata Halpern med min syster att göra?
- Du har vetat om det hela tiden, va? - Vi kan inte prata, när du...
Du slingrar dig jävligt dåligt! Säg vem som har skrivit boken!
- Varför är den så hemsk? - Varför sa du inget?
Det var inte min sak. Din syster...
Jag säger allt, men du döljer nåt viktigt!
Döljer du nåt? Varför blir du så arg?
För att jag inte gillar lögner! Jag skulle kunna anmäla dig!
- Sluta bete dig som en grinig unge! - Säg det då! Vem har skrivit boken?
Min syster skrev den! Mamma sliter Savannah i stycken om hon ser den!
- Varför? Vad är det ni döljer? - Jag säger inget, förrän du svarar!
Sätt dig då, och hör på, om du inte är för utmattad efter ditt utbrott.
När Savannah började hos mig sa hon att hon hette Renata Halpern.
Var tyst, annars slutar jag.
Hon sa att hennes föräldrar hade överlevt förintelsen.
Jag undrade varför hon ville vara barn till överlevare.
Vad försökte hon överleva? Jag tror att du vet det.
Det är du som ska svara på det!
Nåt med boken fick henne att vilja bli nån annan.
- Jag sa att hon var chanslös ändå. - Är det sånt du får betalt för?
Du lyssnar inte på mig! Du klagar, kritiserar och vägrar ta ansvar!
- Fy fan! Jag vill spy åt alltihop! - Din reaktion får mig att vilja spy!
Tänk om jag gjorde så med din son?
Kom till South Carolina. Jag gör dig till en presbyteriansk kvartsback!
- Han har inte försökt ta sitt liv! - Ge honom bara lite tid...
Herregud! Jag ska hämta lite is.
- Jag stämmer dig för felbehandling. - Det känns så pinsamt.
En sån dag! Jag golvas av en ordbok, och får veta att syrran är judinna!
- Hellre förblöder jag som en karl. - Var tyst bara, och ta den.
- Sen ska jag bjuda dig på middag. - Inte chili. Nu blir det dyrt.
- Det här är terapi, va? - Ja, ganska blodig sån.
- Jag fattar inte att jag gjorde det. - Jag lockar fram det djuriska i dig.
Jag är skyldig dig en ursäkt. Det jag sa om Bernard var förfärligt.
- Vill ni beställa nu? - Det vill jag... vi.
- Vill du att jag beställer åt dig? - Du, som inte ens kan laga mat?
Det betyder inte att jag inte kan äta.
Vad som helst, bara du blir nöjd.
Jag tror att vi börjar med artichaut garni de champignons au saffron.
Pour monsieur... la mousse canard aux baies sauvage.
Och sen tar vi soupe de poisson au crabe. Utsökt.
- Och till huvudrätt, rable de lapin. - Kaninen är ypperlig.
Jag vet inget sexigare än en vacker kvinna som beställer mat på franska.
- Kan du inte läsa hela menyn? - Flirtar du?
Jag tror det. Och jag vill att du tycker att jag är snygg, med näsblod.
Och jag vill fråga nåt om Savannah.
Tar du aldrig ledigt?
Du sa att du ville göra mig nöjd.
Savannah sa att hennes barnbok kom från en mardröm.
En del av bilderna plågade henne.
Som de tre herrelösa hundarna. Vad betyder det?
Du är hopplös! Vi är på en fin krog, och jag ska tolka syrrans drömmar?
Vill du tolka drömmar? Ta mina. Jag hade en fin dröm om dig i natt.
- Drömde du om mig? - Ja. Vill du höra?
- Jag vet inte riktigt. - Den här är barntillåten.
"Den här"? Berätta...
Det var ett förblindande yrväder.
Jag gick ut, och mötte dig. Vi beslöt att gå till Rainbow Room.
Det fanns ingen där, så vi började dansa en stillsam dans.
Vad tror du att det betyder?
Du sa att det var yrväder? Ett yrväder som förblindade dig?
- Du kanske är rädd för att se nåt. - Jag kanske vill lära känna dig mer.
- Du kanske försöker blåsa mig. - Jag kanske har kalla fötter.
Du kanske bara längtar efter vintern.
Rör på benen! Färdigställning! Upp med huvudet! Kom!
Är det min son? - Är det du, Bernard?
- Det där ser inte bra ut. - Sluta pjoska!
Jag är pjoskig. Jag har smörgåsar med mig.
- De är jättegoda. - Ta rast, Bernard!
- Här får du... - Har du slavat i köket hela dan?
- Nej, jag har köpt dem. Vill du ha? - Jag är inte hungrig.
Får jag se på? Jag ska inte leka hönsmamma.
- Jag har inte lust att spela mer. - Kom nu. Vi kastar boll en stund.
- Måste jag göra allt hon vill? - Så svårt du har det!
Kom, så gråter vi över ditt elände!
Ni blir töntig när hon är med! Vill ni impa på henne?
- Det är mig du är arg på, inte honom. - Spar skitsnacket till patienterna!
Han har rätt, fullkomligt rätt.
Jag kan inte prata med honom.
Du borde nog pröva en ny taktik.
- Skratta, Lowenstein... - På Söderns vis?
Och funkar inte det, så ge honom en snyting.
Vad tycker du om mig, Tom?
Du har ditt på det torra. Du är rik. Din grabb behöver jobba lite.
- Men totalt sett har du det utmärkt. - Du ljuger.
Jag tror att du är mycket sorgsen.
Jag tycker om när du talar sanning.
Och du är nog den första vän jag har fått på länge.
Nu går vi på bio. Kom...
- Ur Savannah Wingos filmarkiv. - Så härligt! Var hittade du det här?
Jag snokade lite. Savannah måste ha sparat dem.
Luke larvade sig jämt.
Det här är från vår examensdag i grundskolan.
- Hoppade ni alltid i påklädda? - Ja, det gjorde vi faktiskt.
- Och det där är din mor? - Ja, det är miss Lila.
- Hon var mycket vacker. - Det är hon än i dag.
- Vem filmade? - Pappa. Han köpte kameran en gång.
Han tänkte sluta med räkfisket, och bli rik på film. Fråga mig inte hur.
Enligt Savannah förlorade han jämt pengar.
Han var motsatsen till kung Midas. Allt han tog i blev skit.
- Vad är det där? Berätta vad det är. - En av min fars fåniga spekulationer.
Han trodde att tigern skulle dra folk till macken, men det blev tvärtom.
Luke var den ende som inte var rädd för odjuret.
Han matade honom... skötte honom...
- Han var väldigt modig. - Och du, då?
Jag slapp vara det. Jag hade Luke...
Här är vår ö, enda stället som pappa egentligen ägde.
När filmen togs, var den värdelös.
Men för Luke var den dyrbarast i världen.
När han blev äldre, for han till Vietnam, och kom hem som hjälte.
Han svor att aldrig mer lämna ön. Det gjorde han inte.
- Vad hände? - Min mor fick ön efter skilsmässan.
Hon sålde den genast till staten. De ville bygga ett kraftverk.
Luke blev galen, kom med hotelser. Staten skrattade.
Han sprängde en byggplats. De slutade skratta.
Och sen?
Han fortsatte sitt privata krig, skadade några.
Savannah och jag försökte stoppa honom, men de sköt honom. Bingo...
Vill du ha nåt kallt att dricka? Kanske en kall öl?
- Hur klarade du av hans död? - Jag skar ihop som en trasig motor.
Och fortfarande inga tårar, på Söderns vis?
Nog gråter jag ibland. På bröllop, när det är OS, under nationalsången.
- Men inte över Luke? - Han kommer inte tillbaka för det.
Nej, men du kanske kommer tillbaka.
Hej, och välkommen hem. Dr Wingo fick ett akutfall på sjukhuset.
Och flickorna sover? Då kan du åka hem nu.
Hallå, tränarn.
Hur har du det?
Vad gör man i ett sånt här läge? Pratar, grälar eller struntar i allt?
- Vill du ha lite juice? - Ja.
- Hur mår Savannah? - Ena dan bättre, andra sämre.
Tycker du om psykiatern, eller litar på henne?
O, ja.
- Vad var det nu hon hette? - Lowenstein...
- Ska jag tända en brasa? - Nej. Det är 33 grader varmt ute.
Du har jämt hållit på traditionerna.
Jack Cleveland vill gifta sig med mig.
- Behöver du rekommendationsbrev? - Det var inte lustigt.
Jag sa det vänligaste jag kunde säga i det här läget.
- Vad vill du själv? - Jag vet inte.
En sida av mig vill bara sticka iväg från ett liv som inte verkar fungera.
En annan sida säger att inget liv kan fungera om jag inte får till det här.
Hur kan jag hjälpa dig, Sally?
Genom att försöka förstå, tror jag...
Förlåt att jag har gjort dig osäker på dig själv.
- Jag kan vara en otillgänglig jävel. - Ibland...
Bara ibland.
Kommer du?
Jag sover här.
Det skulle bli för trassligt.
Men tack för att du frågade.
Pappa är hemma!
- Pappa? - Var är du, pappa?
Vad är det här för skrikande kultingar? Jag är hungrig!
- Ni blir bra med lite senap! - Du kan inte ta mig!
Vem har saknat mig mest? Ta på er seglarskor! Vi ska ut med farfar sen!
- Hej, Jenny. Gillar du tröjan? - Ja, den är fin.
Pappa...?
Är du och mamma osams eller så?
- Nej, allt är bra. - Mig lurar du inte.
Vad ska jag ta mig till med alla skärpta tjejer?
Ge mig en kram.
Kom hit om du vill hjälpa till!
Mamma, jag har fått ett metspö av farfar!
- Jag vill garnera. - Visst får du det. Det är din tårta.
- Ät inte av glasyren. - Jag vill göra en.
Henry? Kom till bordet. Barnen ska blåsa ut sina ljus.
Henry? Hörde du? Vi ska sjunga för Tom och Savannah.
Jag ser på TV.
Kom nu och gratulera dina barn!
Låt bli att ge mig order i mitt hus! Du är bara gäst här! Slå på TV:n!
Snälla mamma, det gör inget! Slå på TV:n igen!
Jag tittade på TV! Jag är less på att du aldrig visar mig nån respekt!
TV:n är trasig, din jävel! Nu kan du se på när dina barn blåser ut ljusen!
- Kom, farfar. Pappa ska öppna nätet. - Jag kommer, mitt födelsedagsbarn.
Jag tog med mig metspöt som jag fick av dig.
Det är nog inte så mycket räkor i.
Först måste man lämpa de här krabborna överbord.
Annars dör de i solen och värmen.
Se upp för stingrockor och havskatt. Vi har långt till sjukhus.
Nu vill jag att du tar en räka och visar hur man tar bort huvudet.
Du tar den med tummen... Få se om du klarar det med en hand.
Du är visst en hejare på det här.
Hämta en låda till den här skräpfisken.
De älskar dig, pappa.
Braves förlorade med 3-0 mot Dodgers i går kväll.
Visste du det, pojk?
Ja, jag vet det, pappa.
Ställ den där. Du kan bli räkfiskare när du blir stor, som jag.
Hej då, flickor! Jag älskar er!
- Hur tar du dig till flyget? - Jag tar taxi.
Jag insåg inte hur mycket jag älskade det här förrän jag åkte bort.
"Min själ går på bete som ett lamm i det stigande tidvattnets skönhet."
- Minns du att du skrev så i ett brev? - Jag skrev jäkligt bra brev, va?
Du har visst träffat nån i New York?
Jag vet inte...
Jag vet.
Nu ska du göra som jag sa, och be Newburys om ursäkt.
Todd Newbury kallade oss slödder.
Och sen visade du att vi är det genom att slå honom!
- Är det inte vackert? - Jag vill hem.
- Hej, Reese. Jag ska träffa min mor. - Stig på. Hon väntar dig.
Tackar. Det är så snällt av dig att ta emot oss.
Det gör jag gärna. Du är lika vacker som vanligt.
Jag brukar säga att framgångsrika karlar alltid är trevligast.
Slå dig ner här. Tom och jag ska pratas vid i mitt arbetsrum.
Det är en orientalisk matta.
Från Orienten...
Om du rör min son en gång till, blir du bete åt krabborna i hela floden.
En Wingo rör aldrig en Newbury.
Och säger du att jag har slagit dig, så kör jag bort er från stan.
Iväg med dig nu.
Det är nog fuktigare än i New York.
Välståndet klär dig, mamma.
- Du fick verkligen vad du ville, va? - Börja inte nu, snälla du.
- Berätta om Savannah. - Hon har fortfarande långt kvar.
Jag har klippt ur artiklar om mental- sjukdomar. Ge dem till psykiatern.
- Vad berättar du för doktorn? - Allt som kan göra Savannah frisk.
- Drick teet innan isen smälter. - Jag tänker berätta om Callanwolde.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Jodå, det gör du...
Vi lovade att aldrig prata om det. Jag räknar med att du håller löftet.
Vi var små då. Vi skulle må bra av att prata om det.
- Jag vill inte prata om mitt liv. - Inte ens för att hjälpa din dotter?
Jag hade inte behövt tala om det.
- Jag vill inte prata om det. - Det är ju det som är problemet!
Du ältar bara det som varit! Jag tar farväl, och tänker aldrig mer på det.
Luke, då?
Tänker du nånsin på Luke?
Får du aldrig honom i tankarna?
Vem lärde dig att vara så grym?
Det gjorde du, mamma...
Men du lärde mig att man ändå kan älska nån som nästan har krossat en.
Skulle det värma en mors hjärta?
Du får ha tålamod med mig. Du har gjort mycket som gör mig förbannad.
Det är så mycket oväsen i New York.
Sirener, signalhorn, skrik...
Grädde, inget socker?
- Jag har nåt att berätta. - Jag vet...
Jag vet inte hur...
Säg det bara.
Det regnade...
...och mamma lärde oss att dansa.
En av de få gånger som jag minns att vi hade kul.
De bröt sig in hos oss... tre karlar.
Mamma skrek: "Hjälp oss, Tom." Jag ville göra det, men kunde inte.
En av dem våldtog Savannah. En annan våldtog min mor.
Det löser nog inte alla Savannahs problem, men jag ville berätta det.
Och vad är Callanwolde?
Det är fängelset som de rymde ifrån.
Hur gammal var Savannah när det här hände?
Tretton.
Och... vad gjorde du under tiden?
Jag vet inte...
Inte? Du kanske sprang efter hjälp?
Nej.
- Varför inte? - Jag vet inte...
Varför gjorde du inte det, tror du?
Därför...
Så svarar ett barn.
Du sa förut att...
...tre karlar kom in. Vart tog den tredje vägen?
Var var han?
Berätta om honom.
Han hotade att skära halsen av mig.
Rått kött. Han sa att jag var det.
"Jag vet inget bättre än färskt, rått kött."
Det som hände mig...
...var ofattbart, bokstavligt talat.
Jag visste inte att det kunde hända pojkar.
Jag ville bara dö...
...särskilt när jag såg Luke.
Luke två, mamma en. Medan jag inte gjorde nånting.
Du kunde inget göra. Du var bara en liten pojke. Du hade inget vapen.
Jag är förvånad att du och Savannah alls överlevde det.
Vad hände efteråt?
Hur klarade familjen det? Din far?
- Vem har sagt att vi talade om det? - Talade ni inte om det?
Inte för nån?
Ni talade väl om det för polisen?
Herregud, Tom...
Mamma sa:"Det är över. Ta ut de här kadavren."
"Städa bort skiten."
Hon var galen.
Hon sa hela tiden:"Det har inte hänt, det har inte hänt..."
Hon sa att om vi sa ett ord om det, skulle hon inte längre vara vår mor.
Hon sa att solen skulle gå upp, och att allt skulle se bättre ut då.
Och när vi hade grävt ner liken-
- gick jag in och tittade till Savannah...
...för att se hur hon hade det.
Hon försökte göra som mamma sagt. Försökte låtsas att inget hade hänt.
Satte upp håret i papiljotter...
Men hon hade satt på sig klänningen ut och in.
Och när pappa kom hem till middan, åt vi som om inget hade hänt.
Gud hjälpe mig...
Jag tror att tystnaden var värre än våldtäkterna.
Tre dar senare försökte Savannah ta livet av sig.
Hon kunde hålla tyst, men inte ljuga.
Och det är det jag gillar så med Södern...
- Säg nåt, Lowenstein. - Hur känns det?
Jag mår... bra. Jag trodde att jag skulle bli golvad efter det här...
...men jag mår förvånansvärt bra.
- Är du säker på det? - Javisst...
Vad är jag?
Jag är lättad. Byken är tvättad, spöket ute ur garderoben, och jag...
Du har visst verkligen lärt dig att dölja din smärta.
Du har gjort det i hela ditt liv.
Den där trettonåringen lider väldigt mycket än i dag.
Gör inte så här mot mig, Lowenstein.
Jag kan känna din smärta, Tom.
Jag känner den. Tillåt dig själv att känna den.
Det behövs mod för att känna smärta.
Du kan göra det. Du klarar det. Var inte rädd.
Du har hållit den instängd så länge.
Släpp ut den bara...
Du har så mycket att gråta över, eller hur?
Gråt...
Känn smärtan. Du kan inte läka dig själv på nåt annat sätt.
- Jag är för gammal för sånt här. - Kom, så gör vi om det.
Är det kämpigt att bli gammal, med sina bästa år bakom sig?
Ta inte illa upp, men jag ska ge dig märken efter dubbar i hela nyllet.
- Det kändes härligt att få omkull er. - Är du beredd?
Tänk att jag får spö av en violinist! Hjälp en gammal man...
Om jag inte kan lära dig fotboll...
Pappa...?
Är det här du håller hus? Greenberg sa att du har missat två lektioner.
- Greenberg är en taskmört. - Han är sträng. Det är en bra lärare.
- Tom Wingo, Bernards tränare. - Jag har hört mycket om er.
Vi kan väl sluta då? Gå hem och öva. Vi kanske får tid över i morgon.
- Tänk att han är så stark. - Han är en bra spelare.
Han kan inte öva med brutna fingrar.
- Han sa att ni kunde oroa er för det. - Det är han som borde oroa sig.
Jag måste tyvärr avbryta er träning. Bernard ska åka till Tanglewood.
Med lite disciplin kan han faktiskt bli en god musiker.
- Det är ni som är maestro. - Jag är glad att ni förstår.
Susan och jag har middagsbjudning nästa fredag. Ni kan väl komma då?
Tack, det ska bli trevligt.
- Hur mår du? - Jag... mår bra.
Hur mår hon?
Bra, efter det hon har gått igenom.
- Får jag träffa henne? - Det skulle hon nog tycka om.
Hur är det med dig?
Jag finns fortfarande...
- Jag vet inte vad jag ska säga. - Låt mig bara få hålla om dig.
- Förlåt att jag utsatte dig för det. - Det var en välgärning.
Men gör inte om det. Jag står inte ut med tanken på en värld utan dig.
- Det lär vara fint i Tanglewood. - Vem bryr sig?
Jag skrev till tränaren i din skola.
Jag skrev att han får en jäkligt bra fotbollsspelare nästa år. Du är tuff.
Du tog allt jag serverade, och bad om mer.
- Ni är den bäste tränare jag haft. - Den ende du haft...
- Jag menar den bäste lärare jag haft. - Det var längesen nån elev sa så.
- Varför la ni av? - Jag ville göra nåt vettigare.
- Som vad då? - En bra fråga. Jag vet inte riktigt.
- Kan ni inte börja om? - Jag vet inte om de vill ha mig.
- Jag kanske kunde skriva ett brev. - Tack, men du ska få göra nåt annat.
Spela för mig. Du lär vara duktig.
- Här? Nu? - Varför inte? Sprid lite glädje!
Okej då, men folk kanske tror att jag vill ha pengar.
Är det nåt fel med en extraslant?
Då ska jag spela nåt jag har övat på.
Om jag spelade så, skulle jag inte ta i en fotboll.
- Är det fel att göra bådadera? - Absolut inte.
Absolut inte... Häng på dig den här. Du får inte missa tåget.
- Min far hatar er. - Ja, men han älskar dig.
- Jag kommer att sakna dig, Bernard. - Samma här...
- Jag ska skriva. - Du måste!
- Och rök inte! - Hallå! Du kanske behöver den här!
Jag trodde att klassiska pianister måste se tärda ut.
Du kan få henne till bordet.
- Nej tack. Hon är inte min typ. - Bra...
- Varför säger du det? - Jag tror att hon ligger med min man.
- Har du träffat alla? - Kingsley är min favoritförfattare.
Prata med honom, då. Jag ska kolla maten.
Tom! Så roligt att du kom!
Det var roligt att höra dig spela igen.
Jag såg dig i Charleston i somras.
- Brahms violinkonsert. - Bartok...
Har du sett någon Stradivarius? Det finaste instrument som byggts.
Jag vill spela till mr Wingos ära. Vi har inte sydstatsgäster så ofta.
Vad vill du höra? Jag kan inte så många fotbollslåtar.
Vad som helst...
För fan, Herb. Den där Mozart kunde allt få till pigga låtar.
Skulle du vilja göra i ordning en whisky med soda åt mig, tack?
Ja, sir...
Vem är det?
En av Susans vänner. Han är visst fotbollstränare.
Förtjusande...
Han är en mindre viktig konstnär.
Hur kan du tycka det? Hans verk finns på Metropolitan.
Det gör toalettpapper också.
Madison beundrar sydstatsförfattare. Faulkner, O'Connor, Eudora Welty...
- Jag älskar alla de där överlöparna. - Eller överdrift och excentricitet.
Ja, de är spritt språngande galna.
Jag antar att du vet en del om galenskap, Tom.
Savannah Wingo är Toms syster. Känner du till henne?
Hon är duktig, mycket duktig.
- Hon är en av Susans patienter. - Jag tycker inte att det passar sig.
Du är författarnas helare. Varför får du inte procent på deras royalties.
- Vad har du druckit i kväll? - Fråga Tom.
- Försökte du förgifta mig? - Inte med flit.
Men du vet ju hur det undermedvetna fungerar.
Jag gillar dig. Din snarstuckenhet, din stolthet.
- Du lovade att inte göra så här. - Ja, jag borde inte hacka på Tom.
Jag borde hacka på dig som gör min son till fotbollsdåre.
Hur kan du låta Bernard riskera skador?
Och hur kan du komma hit när alla vet att du knullar min man?
- Du är skyldig Monique en ursäkt. - Du är skyldig mig en ursäkt!
Har du inget sinne för humor, kära du?
Vad heter rollfiguren i din nya pjäs?
Han heter J... S..., och är utformad efter någon vid det här bordet.
- Inte mig, hoppas jag. - Hallå!
Sydstatarn har fått tag i din fela!
Skynda dig! Den börjar bli tung! Varför dröjer du så länge?
- Vad tar du dig till? - Har du inget sinne för humor?
- Den är värd över en miljon dollar! - Inte om jag tappar den...
- Be din fru om ursäkt. - Du bluffar.
Kanske det. Men visst är det en effektiv bluff?
- Förlåt, Susan! - Din ärlighet är klädsam, Herbie.
Nu ska du be mig om ursäkt för ditt etikettsbrott, din oljiga pungråtta!
Jag ber så mycket om ursäkt, Tom.
Ni kan minsann ordna bjudningar här i New York.
Tom!
Vänta!
Nu vet jag varför du ser sorgsen ut.
Ta med mig, är du snäll.
Jag vill förvarna dig... Tanken på att bli kär skrämmer mig.
- Då ska vi bara vara vänner. - Mycket goda vänner...
Lowenstein?
Jag tror att jag gillar äktenskapsbrott.
Det är därför det är en synd.
Gör bot, syndare! Träd i förbund med Herren!
- Jag behöver göra bot, efter i går. - Jag är illa ute...
- Varför är du illa ute? - Jag har börjat gilla stan.
Vad fick dig på andra tankar?
Måste du fråga? Du kan få mig på andra tankar om vad som helst!
Hej, Tom. Färska bakverk. Störde jag mitt i nåt snusk?
Hej, Susan. Du är förtjusande i dag.
Så roligt att ni hamnade i säng.
- Vill du ha lite smör på din bulle? - Fråga honom...
Jag pratade med Bernard i dag. Han bad mig hälsa på nästa helg!
- Jag är så tacksam mot dig. - Äsch, det var ingenting.
Egendomen går hela vägen runt.
- Är det inte vackert? - Inte lika vacker som du.
Här är det. Herbert trivdes aldrig här. Han nös bara.
Jag saknar också koloxiden. Är vi bara en timme från New York?
- Du ser att vi har träd här också. - Jag vill bli du i nästa liv.
Jag ska bli rik, ha en toppenvåning-
- ett fint lantställe, och en toppenkille som jag.
Kom. Jag vill visa dig runt.
Titta. Är det inte fint?
- Du slog sönder ett dussin ägg. - Strunt i det.
Vet du vad jag tänkte när vi sågs först?
"Hon hatar mig. Varför får hon mig att känna mig så jäkla dum?"
- Vad tänker du nu? - Just nu?
- "Varför får hon mig att må så gott?" - För att hon älskar dig.
Lowenstein, Lowenstein...
Jag kanske borde säga Susan nu.
Nej, jag älskar ditt sätt att säga Lowenstein.
Innan jag träffade dig, sov jag djupt utan att ens veta om det.
- Jag är rädd. - För vad då?
Vad händer när Sally vill ha tillbaka dig?
- Hon vill ha tillbaka dig. - Varför är du så säker på det?
Jag har provsmakat varan...
Brett isär med benen. Nej, det är inget snusk.
Nu ska du tackla mig.
Jag är för gammal för sånt här. Det här är det bästa med det.
Måste jag gå över till judendomen om vi ska hänga ihop?
Vi är vana vid sånt i min familj.
Nånstans där uppe finns Luke.
Din jävla dumskalle!
Han var som en gud när jag var liten.
Hur ser du på honom nu?
Som en människa, med begränsningar som alla vi andra.
- Utom du, Lowenstein. Du är perfekt. - Jag är allt annat än det.
Jag ser tillbaka på mitt liv, och inser att jag har varit förlamad i...
...Gud vet hur många år. Hur kunde jag bli kvar i ett sånt äktenskap?
- Du fick en son. - Ja, det fanns skäl.
Men inget var tillräckligt bra.
Jag trodde bara inte att nåt som det här var möjligt.
Och nu vaknar jag på morgonen...
...och hela dan tänker jag på hur skönt det är att bara må bra.
Jag hör dig komma mot mig i hallen...
Jag kan inte sluta le.
Jag ler, hela tiden.
Jag älskar dig, Lowenstein.
Kan vi gå in, och älska hela natten?
Än kan du inte allt om friluftsliv...
Jag är glad att du tog med mig hit.
- Du ska visst få komma hem snart. - Jag tror att jag är mogen för det.
Du, då? När ska du fara hem?
Jag vet inte. Sally och jag har det inte så bra.
- Jag tänkte stanna här ett tag. - Här? Du kan aldrig lämna Södern.
- Du gjorde det. - Jag älskar inte Södern som du.
Hej, Sally...
Hon ringde...
Vi visste att den dan skulle komma. Men man är aldrig riktigt beredd...
Håll bara om mig. Det känns som att jag ska dö.
Jag älskar dig för att du är en sån som alltid går tillbaka till familjen.
Jag måste hitta en trevlig judegrabb. Ni andra tar knäcken på mig.
- Känns det okej att fara hem? - Jag tror det.
Bra...
Jag har börjat på en ny diktsamling.
Den heter "Tidvattnets furste", och tillägnas nån som är viktig för mig.
Det skulle Luke bli glad åt.
Jag har tillägnat den min bror Tom Wingo...
...mitt minne.
Varför gör du det så svårt?
Du älskar henne mer, helt enkelt. Erkänn det.
Nej, Lowenstein... bara längre.
Våra sista timmar tillsammans höll vi till på Rainbow Room...
...och dansade en stillsam dans, precis som i min dröm.
Jag höll henne i mina armar...
...medan jag talade om för henne att jag kunde åka hem tack vare henne.
Sex veckor tidigare ville jag lämna min hustru, mina barn.
Jag ville sticka ifrån alltihop.
Men hon ändrade på det. Hon förändrade mig.
För första gången kände jag att jag kunde ge mina kvinnor nåt.
Det var de värda.
Så jag återvände till livet i Södern.
Och där, med hustru och barn, bekräftar jag mitt liv, mitt öde.
Jag är lärare, tränare, och en mycket älskad man...
...och det räcker mer än väl.
I New York lärde jag mig älska mina föräldrar i all sin skröplighet.
Och att det inte finns några oförlåtliga brott i familjer.
Men nu är det livets gåta som håller mig uppe.
Och jag ser mot norr...
...och önskar än en gång att varje man och kvinna hade fått två liv.
Jag kör genom Charleston vid slutet av var dag.
Och när jag kör över bron mot mitt hem, känner jag orden formas i mig.
Jag kan inte hindra dem, eller säga varför jag säger dem.
Men när jag är längst upp på bron, kommer orden i en viskning.
Jag säger dem som en bön, som saknad, som lovprisning.
Jag säger Lowenstein... Lowenstein...
Subrip: TomTen
Ansvarig utgivare: Pia Grünler
Översättning: Bodil Ejwertz
Översättning: SDI Media Group