Jeg voksede langsomt op ved tidevandet og marsken -
- på en ø ud for Carolina.
Vi boede i et lille hvidt hus, der var vundet af min tipoldefar -
- Winston Shadrach Wingo -
- i hesteskokastning.
Nogle familier lever hele livet, uden at noget interessant sker dem.
Dem har jeg altid misundt.
Jeg var søn af en smuk kvinde og en rejefisker og elskede både.
Som lille elskede jeg at styre fars rejebåd mellem sandbankerne.
Henry Wingo var nok blevet en god far -
- hvis han ikke havde været så voldelig.
Af min mor lærte jeg at elske sproget og at nyde naturen.
Hun kunne gøre en spadseretur rundt på øen til en ren opdagelsesrejse.
Som barn syntes jeg, hun var den mest utrolige kvinde på jorden.
Jeg var ikke den første søn, der har taget fejl af sin mor.
Jeg er dødtræt af, at du aldrig viser mig nogen respekt i mit eget hus!
Jeg ved ikke, hvornår mine forældre begyndte deres krig mod hinanden.
Men jeg ved, at de eneste fanger, de tog, var deres børn.
Når mine søskende og jeg trængte til at flygte, havde vi et ritual.
Vi fandt en stille, beroligende verden uden smerte.
En verden uden forældre.
Vi dannede en ring, bundet sammen af kød, blod og vand.
Og først når vi følte, lungerne svigtede os, røg vi op mod lyset.
Og frygten for det, der ventede deroppe.
Alt det var for længe siden, før jeg valgte ikke at kunne huske.
Far! Jeg tror, der var noget, der bed mig!
Mr. Brighton, sælger De igen hash til mine piger?
- Hold nu op, far. - Kom ind, klokken er mange.
- En konkylie! - Tag ham med, han skal på college.
- Hvordan ved du, det er en dreng? - Vi undersøger ham.
Tøser, har jeg fortalt jer om livets barske realiteter?
Hold jer fra drenge. De er lede udyr, der tisser på buske og piller næse.
- Hvor er du ulækker, far. - Smadderulækker.
- Jeg vil ikke holde mig fra drenge. - Godt, Lucy.
Gør aldrig, hvad dine forældre siger.
Hvis du ikke holder op med at ryge, dør du. Det siger de i skolen.
- Så er det slut med at gå i skole. - Mor, far ryger igen!
Åh, nej! Ud med den i køkkenvasken. Kom her...
- Du ser træt ud, doktor. En drink? - Det ville være dejligt.
- Det har været en af de dage. - Det er hårdt at være helgen.
Sal, tager du den?
- Kom og leg med os, far. - Senere.
- Din mor. Hun ringer fra bilen. - Jeg er her ikke!
- Hun kommer herover. - Du kunne sige, vi er i karantæne.
- Hun sagde, hun måtte tale med dig. - De vil ikke dele sig.
- Find ud af det! - Det var vigtigt. Hun græd.
- Hvornår græder Lila ikke? - Vær sød ved hende, Tom.
Jeg hader min mor. Ødelæg nu ikke en af mine få fornøjelser.
- Kan vi så tale om os i stedet for? - Så trænger jeg til en stærk drink.
- Piger? - Hvad er der?
Vil nogen af jer sidde på fars skød? Der er penge i det...
Jeg vil stille jer et alvorligt spørgsmål, og I må svare helt ærligt.
- Hvem er den bedste i verden? - Mor!
- Mor? Jeg må finde på noget nyt. - Op med jer, I skal i bad.
- Der bliver inspektion. Lila kommer. - Lila, Lila!
- Hvorfor må vi ikke sige farmor? - Det ved du, når du bliver farmor.
Hvad med lidt bouillabaisse, mrs. Wingo?
- Kan vi ikke tale alvorligt lidt? - Ikke nu.
Mor nærmer sig. Luften står stille!
Jeg tror bare, du trænger til en på bærret!
Hun er her. Bind hvidløgene om mig. Behøver hun blive til middag?
- Du ved, hun ikke vil. - Så inviterer vi hende.
- Lila. - Davs, søde Sally.
- Jeres buske trænger til vand. - Ja, det må jeg huske.
- Du ser godt ud. Vil du spise med? - Nej, jeg kan ikke blive så længe.
- Trist. - Hvor er børnene?
- I bad. Hvorfor? - Jeg har dårlige nyheder.
- Dit kontokort er inddraget? - Savannah har forsøgt selvmord igen.
- Har du en joke til? - Herregud, Lila. Hvornår?
Jeg ved det ikke helt. Hun var bevidstløs, da de fandt hende.
- Hvordan har hun det nu? - Hun lever, gudskelov.
Jeg talte med hendes psykiater. En jødisk dame i New York.
Hun vil se en af os. Jeg sagde, du kom.
Du kan ikke, fordi hun er psykiater og jøde?
Jeg er ikke sikker på, jeg er velkommen.
Savannah vil skyde skylden på mig. Det hele er min skyld!
- Hører jeg en anelse skyldfølelse? - Spar mig for det psykologiske fis!
Sig det lige ud! Jeg er skyld i alle problemer. Selv din arbejdsløshed.
- Slå endelig under bæltestedet! - Du begyndte!
Jeg kan ikke rejse nu. Din stedfar har fødselsdag.
Og jeg skal vaske Sallys strømpebukser!
Bliv standup comedian. Det giver bedre end at være lærer.
Som var under min værdighed! Var det ikke det, du ville sige?
- Du er umulig at snakke med! - Hold så op, begge to!
Jeg er ked af, det gør ondt.
- Ville du snakke? - Det kan vente.
Lad os gå lidt.
Sig, hvad du tænker på.
Jeg prøver at regne ud, nøjagtig hvornår det hele blev noget lort.
- Og jeg er nervøs for Braves! - Jeg har ikke lyst til at grine.
Hold nu op, Sally.
Er du klar over, det er første gang i flere uger, du har rørt ved mig?
- Jeg har det ad h. Til. - Vi har det ad h. Til.
- Se, der er Karlsvognen. - Jeg vil skide på Karlsvognen!
Jeg er bekymret for os og over, at du afviser mig hele tiden.
- Sagde du ikke, det kunne vente? - Jeg har ventet i to år.
Siden Luke døde. Jeg ved, hvad du føler for ham.
Men jeg ved ikke, hvad du føler for mig mere.
Tag det ikke personligt. Jeg ved ikke mere, hvad jeg føler.
Gud, hvor er du ynkelig!
Kun min søster kunne tvinge mig til at besøge denne rædselsfulde by.
Denne by, som brager ned over en.
Hun elskede det hele. Røverne, bumserne, posedamerne, larmen.
Hun elskede det, fordi det var så ulig vores barndom.
Luke og jeg hadede det af nøjagtig samme grund.
Er De...?
Tak fordi De ikke ryger
Goddag.
Jeg er dr. Lowenstein. De må være Tom?
Ja, frue.
Kom indenfor.
Lad bare Deres ting stå.
Skal jeg ligge ned, eller skal vi konversere først?
- Hvad med en kop kaffe? - Vi skal konversere først.
- Var det ja eller nej til kaffen? - Et ja, frue.
Fløde og sukker? De behøver ikke sige frue.
Det er min opdragelse, og så er jeg lidt nervøs. Fløde, ingen sukker.
Hvorfor er De nervøs?
Jeg bliver nervøs, når min søster vil begå selvmord. Sådan er jeg.
Jeg var kynisk. Det er et familietræk.
- Jeg synes ikke, Savannah er kynisk. - Nej, hun er selvmorderisk.
Gid hun var kynisk. Hvordan har min søster det?
- Hun overlever, men emotionelt... - Hvornår må jeg se hende?
De må vente til i morgen. Hun er meget urolig i dag.
Det vil være for oprivende.
- Ikke for mig. - Nej, men for hende.
- Er kaffen varm nok? - Den er en god nok.
I Savannahs digte... Er De rejefiskeren eller træneren?
Træneren. Luke er rejefiskeren. Eller var...
Og Savannahs sidste selvmordsforsøg var lige efter hans død?
Ja, hun havde det lidt skidt nogle dage.
Er det sket før?
Måske da vi var unge. Men jeg er ikke sikker på det.
- Hvem betaler Dem? - Hvorfor skifter De emne?
Jeg kan ikke lide det. Må jeg ryge?
Helst ikke.
- Hvor godt kender De hendes digte? - Jeg var træner, ikke orangutang.
Og engelsklærer. Hun er min tvillingesøster.
Jeg kender sgu hendes digte bedre end De!
- De kan ikke lide psykiatere, vel? - Nej, hvorfor? I spørger så meget.
Jeg er dødtræt af det her. Af min søsters mani for barberblade!
Og af psykiatere, der ikke kan gøre en skid!
Jeg ved ikke, om jeg kan hjælpe.
- Men jeg opgiver ikke at forsøge. - Hvorfor ikke?
- Måske vil hun gerne dø. - Er det i orden?
- De lyder resigneret. - Nej, gu' er det ej i orden!
Men jeg har resigneret.
Så kan De nok ikke hjælpe mig.
Jeg beklager, De måtte tage den lange vej.
- Hvad vil De have? - Oplysninger.
Jeg har kun behandlet Savannah i få måneder.
Og jeg må vide meget mere. Ting fra hendes barndom.
Hun kan ikke selv fortælle, hun har blokeret for store dele af sit liv.
Så De skal være hendes hukommelse så at sige.
- Og udfylde de manglende detaljer. - Jeg gør alt for at glemme dem.
- Hvabehar? - Jeg...
Kors, hvor er hun dog skideirriterende!
- Hvad tid i morgen? - Vi kan mødes på hospitalet kl. 12.
- Har De hovedpine? - Også i den grad.
- De har vel ikke noget morfin? - Morfin?
Det var en joke, Lowenstein.
- Hjælper du mig med bagagen? - Nul! Er du sindssyg?
Flytter du røven, er den fortabt!
Hej, Eddie. Skyd bare, det har været en møgdag.
- Tom! Du skulle have sagt, du kom. - Pistolen, Eddie!
Undskyld, Savannah og jeg har haft indbrud to gange i år.
Fedt på vindueskarmen hjælper ikke.
Jeg elsker New York! Hvordan har Andrew det?
Han trængte til plads og fandt en yngre mand med en toetagers.
- Det er værst for ham. - Du er en skat!
Savannah var en engel. Jeg boede her nærmest.
- Så er du altså alene nu? - Medmindre jeg kan lokke dig...
Jeg har problemer nok.
Du ser frygtelig ud. Du er ikke nuttet mere.
Er det sådan, du forfører, så tror jeg, du er alene.
- Vidste du, Savannah var i terapi? - Jeg anbefalede hende.
Hun er en af mine venner.
- Det var møgsvært at få ud. - Fandt du hende?
- Hun får 50 mg tre gange om dagen. - Sæt det ned til 25.
Forvent ikke for meget.
Hej, Savannah. Hej, elskling. Det er mig, Tom.
Jeg har et afbud, så vi kan mødes her om tre kvarter. Jeg er på 3. sal.
- Hvorfor fanden er hun fastspændt?! - Holdet fandt det nødvendigt.
- Hvorfor? Hun er totalt bedøvet! - Holdet bestemmer...
Klap dog i! Det lyder som et fodboldhold!
- Hvad skal jeg kalde dem? - Vær kreativ. Røvhuller.
Jeg er de røvhuller taknemmelig. De reddede nemlig Deres søsters liv!
- Jeg kan ikke lide... - Det rager mig!
Hun er farlig for sig selv. Vi må holde Savannah i live.
Om det så kræver piller, voodoo eller tarotkort. Hun skal leve.
Forstår De mig?
Når jeg ikke spiller bonderøv, er jeg ganske kvik.
Undskyld, jeg ville ikke lyde nedladende.
De er barsk, Lowenstein. Og jeg er hundesulten.
Var det noget med frokost?
- Kun hvis jeg må give. - Jeg insisterer skam.
- "Lutece" havde ikke været af vejen. - Deres chili er ikke lige så god.
Hvorfor ville din far ikke svare på mit telegram?
Far kan kun lide godt nyt. Og der er gang i rejerne.
Hvorfor kom din mor ikke? Jeg talte med hende.
Hun har for travlt med at leje tyende til min stedfars fødselsdag.
Laver du altid sjov, når du skal tale?
- Sådan gør vi i Syden, frue. - I Syden?
Med min mors ord: Når tingene gør ondt, undgår vi dem eller ler.
- Hvornår græder I nede i Syden? - Det gør vi ikke.
Chilien er værre end Sallys! Vil du have en god opskrift?
- Nej tak, jeg laver aldrig mad. - Hvad fanden er det med jer læger?
Tom... Siger ordet "Callanwolde" dig noget?
Nej. Hvorfor?
Savannah gentog det, du hun vågnede op.
Callanwolde, Callanwolde...
Jeg ved det ikke.
Jeg må tilbage til hospitalet.
Jeg har ikke tid før i morgen kl. 19.30.
Lowenstein? Hvad hedder du til fornavn?
- Hvorfor? - Hvorfor ikke?
- Patienterne siger dr. Lowenstein. - Jamen, jeg er ikke din patient.
Susan.
Tak, jeg vil ikke bruge det. Jeg ville bare vide det.
Kom til tiden.
8 dollars halvkiloet for rejer? Er de friske?
- Ja, de er friske. Fanget i dag. - Så tager jeg et halvt kilo.
Rejer Neuburg? Der er jo vin i, for satan!
Lortemad!
Det er fin mad, Henry. Det kan få mig ind i kvindeklubben.
Hvad tror du, de vil med den klub? Holde folk som dig ude!
- De vil jo ikke have dig med. - Jo, de ved det bare ikke endnu.
Selv ikke hunden vil æde det! Får jeg det lort efter en hård arbejdsdag?
- Jeg kan godt lide det. - Hvem spurgte dig?
- Ingen. - Ingen!
Op med hovedet. Du tuder vel ikke?
Hvad har jeg sagt om at tude her i huset?
Hænderne i skødet og rank ryggen! Tuder du nu?
- Hent ham en kjole, Savannah. - Hvorfor er du så led, far?
Nu skal jeg hente noget andet. Jeg varmer en rest stuvning og ris.
- Hjælp mig, Tom. - Ja, gå ud til de andre tøser.
- Find nogen på din egen størrelse! - Hvorfor kan ingen tage en spøg her?
- Jeg hjælper dig, mor. - Smelt smørret og varm risen.
Hak løget fint, Tom.
- Jeg er ked af det, mor. - Det skal du ikke være.
Gifter man sig med et nul, får man nul. Put peber i, Tom.
Giv mig Worcestershire-saucen fra skabet.
Du står og måber, barn.
Dejligt krydret.
Rejer Neuburg? Jeg vil bare have almindelig, amerikansk mad!
Værsgo, min skat.
Det her er mad, Lila!
Spis op, børn.
- Din mor gav ham hundemad? - Han bad endda om en portion til.
Måske har du din humoristiske sans fra din mor.
- Hun ringede i dag og lød bekymret. - Tro hende ikke, hun lyver.
Interessant. Hun sagde, du ville lyve om hende.
Typisk! Jeg så Herbert Woodruff her forleden. Han er dødgod på violin.
- Du skifter emne igen. - Hvad er der i vejen med ham?
Det var fis! Men det er utroligt, at så rig en mand har problemer.
- Er du virkelig så provinsiel? - Ja, sgu! Det er Savannah også.
Vi kunne kun komme fra øen i båd. Vi voksede op på en tidevandsslette.
En tidevandsslette? Hvad vil det sige?
Tidevandet betyder alt, måler alt.
Sindsstemninger, årstider, hvornår man skal så, fiske -
- parre sig.
Det er primitivt. Biologiske ure tikker overalt.
Det lyder som en rar måde at leve på.
Hvad sagde min mor ellers?
At hun opmuntrede Savannah til at blive digter. Passer det?
Kors i hytten, hun har ingen skam i kroppen!
Hun "opmuntrede" Savannah ved at brænde hendes dagbøger.
Det var illoyalt at skrive om vores hæslige familie.
- Hvad hæsligt er der ved den? - Beder du mig være illoyal?
Ja, hvis det er nødvendigt for at hjælpe Savannah.
- Er vi ikke færdige? - Vi har et par minutter endnu.
Hvad gjorde Savannah, da dagbøgerne var brændt?
Hun skrev i sandet. Skrev i luften, så mor ikke forstod hendes digte.
Hun gjorde hende altså på sin vis til digter.
Pis! Hun gjorde hende skizofren! Min mor skulle opfostre kobraer.
Kan du sige noget godt om dine forældre?
- Nej! - Prøv.
Godt. De lavede to gode ting:
Luke og Savannah. De var utrolige.
Lidenskabelige, trodsige, ubestikkelige.
- Hvad med dig? - Jeg var den høflige sydstatsdreng.
Var altid lydig. Ansvarsbevidst, normal og kedelig.
- Du er alt andet end kedelig. - Sammenlignet med dem var jeg.
Men din søster er indlagt, og din bror er død.
Noget må du gøre rigtigt.
Du kan godt gå nu.
- Tiden er udløbet. - Farvel.
"Kvinder og mænd både store og små holdt af andre, men ikke som så.
De såede deres ikke, høstede samme. Sol, måne, stjerner, regn.
Børn gættede, men kun nogle få, og ned glemte de og voksede op."
Nu begyndte en række skriftedage -
- hvor jeg fortalte Savannahs historie for at holde hende i live.
Efter to uger begyndte jeg at få "New York-kuller".
Den skyld, tilrejsende får, hvis de ikke hele tiden er "kulturelle".
Jeg skrev en liste: Museer, teatre. Løbe 10 km på under 50 minutter.
Se tre udenlandske film samtidig. Alt for ikke at føle sig skyldig.
Hvor gammel var Savannah, da du opdagede, der var noget galt?
- Omkring 7-8 år. - Skete der noget særligt?
Min mor fik et barn hjemme.
Det var dødfødt.
Hun sagde, det døde, fordi vi var uartige.
Vi skulle begrave barnet næste dag, så far lagde det i fryseren.
Om natten stod jeg op efter et glas vand -
- og så Savannah sidde i gyngestolen -
- med det døde barn i armene.
Hun sagde:
"Du er heldig, for du behøver ikke bo hos os."
Sagde du noget til hende?
Ja, dagen efter. Men hun kunne ikke huske noget.
Hun svarede bare: " Hvorfor skulle nogen gøre noget så tosset?"
Du var altså hendes hukommelse allerede da?
Det var jeg vel.
JEG HAR FEST PÅ FREDAG. KOM, DIN SKID! I PÆNT TØJ!
Jeg kommer!
- Jep? - Hvad for noget?
Jeg taler som de indfødte nu. Dav, Sally. Hvordan går det dernede?
- Det trækker op til storm. - Jeg har fået pigernes tegninger.
Har de fået mine breve? Godt.
- Har du fået mit brev? - Tom...
Jeg synes ikke, du skal komme hjem i weekenden.
Hvorfor ikke?
Jeg er ikke sikker på, jeg har lyst til at se dig lige nu.
Jeg... Jeg har så meget at tænke over.
Hvad nytter det, Tom? Lad os se det i øjnene.
Vi er ikke gode for hinanden mere.
Jeg... Jeg ville ikke sige det i telefonen.
Jeg ville sige det, før du rejste. Men som du rejste...
Der var ikke tid.
Hvad var det, du ville sige?
Hvad hedder han?
Hvad hedder han, Sally? Manden må have et navn.
- Jack Cleveland. - Nej...
Nej, for guds skyld, Sally!
Jack? Den gamle selvhøjtidelige hippielæge, der kører på motorcykel?
Hvorfor ham, for pokker?
- Hvorfor ham? - Han ved, hvad han føler for mig.
Det er for svært at tale om det her i telefonen.
Ja, men tænk nu rigtig godt over det, ikke?
Jeg tænker næsten ikke på andet.
Godnat, Tom.
- Sally? - Hvad?
Er du rigtig forelsket?
Jeg ved det ikke.
Måske gør jeg det for at såre dig.
Jeg må gå nu.
"Kære Sally...
Gid ordene "jeg elsker dig" ikke var så svære for at mig at sige.
Jeg har savnet dig, savnet at røre ved dig.
Jeg ved ikke, hvad det er, der holder mig på afstand.
Jeg er ked af, jeg skuffer dig.
Men du gør ret i at føle dig skuffet.
Hvordan skal du ellers reagere på en halv mand?
Hvordan kan du undgå at være skuffet?
Jeg lader sgu til at skuffe alle, der vil finde det bedste i mig. "
Tom?
Ja.
Kom her.
Kom og læg dig hos mig.
Du er den eneste Wingo, der bliver til noget.
Luke kan ikke. Han er ikke kvik. Og Savannah er kun en pige.
- Luke er da kvik, mor. - Ikke som du... og jeg.
Ingen ved det endnu, men jeg er en enestående kvinde.
- Tror du på det? - Ja...
Jeg vil ikke dø i sådan et hus. Det kan love dig.
Og der er også noget andet, Tom.
Jeg elsker dig mere end alle de andre.
Det gør jeg. Jeg kan ikke gøre for det.
Du er mit yndlingsbarn.
Det er vores lille hemmelighed. Kan du holde på en hemmelighed?
Ja.
Må jeg gå nu?
Lkke før du siger, du elsker mig.
Jeg elsker dig, mor.
Jeg var 20 år om at fortælle Luke og Savannah min hemmelighed.
Og så skreg de af grin.
Mor havde kaldt dem begge to ind og fortalt dem nøjagtig det samme.
- Hvorfor fortalte du mig det? - For at bevise, at Lila Wingo...
For at vise, hvorfor Savannah aldrig kunne stole på hende.
Hvorfor du aldrig kunne stole på hende.
Undskyld, forkert historie! Jeg skal prøve at finde på en bedre.
Hvad er det, der plager dig?
Drivhuseffekten, syreregn, statsgælden...
Og mine kone har en hed affære med en hjertekirurg i South Carolina!
Jeg føler mig sgu så åndssvag! Jeg anede ikke en pind om det.
- Måske var du ikke opmærksom nok. - Fis!
Indrøm det, kvinder er mere luskede end mænd.
I er så gode til at skjule tingene, I smiler, når I lyver.
Mænd skal være drønstærke!
Og når de viser sig at have nogle svagheder, hvad gør I så?
Forråder ham!
- Du føler, din mor svigtede dig? - Jeg talte om min kone!
- Nå! - Jeg hader det freudianske lort!
Du skal ikke høre på mine problemer, så jeg vil gerne gå.
- Du kan gå, når du vil. - Godt!
Skide psykiater!
Hvem ville jeg narre? Jeg var mester i at holde på hemmeligheder.
Bedre end nogen kvinde -
- indtil Susan Lowenstein dukkede op.
Manden, der aldrig snakkede, bestiller nu ikke andet.
Hendes spørgsmål gør mig lige så svimmel som hendes parfume.
Vil du danse?
- Hvem, mig? - Ja, dig.
- Kom nu, slap af... - Fingrene væk, han er optaget.
- Hvornår må jeg besøge Savannah? - Det er som at tale til en bregne.
- Godt, det går fremad. Lad os danse. - Nej, jeg danser elendigt.
Kom nu, vær vild. Du er i storbyen nu!
Gud, du danser jo elendigt. Så, ind i festen med dig.
- Hvor er mine stole? - Jeg har fire og måske to til.
Jeg har bare en kanapÈ til dig!
- Du griner ikke! Du griner... - Undskyld.
- Det undrer mig at se dig her. - Hvorfor? Jeg kan lide Eddie.
Du gjorde mig skidesur i dag. Men du fik mig til at tænke.
- Bliver det en vane, koster det. - Nå, vi HAR humoristisk sans!
Jeg var ved at tro, du havde fået den bortopereret.
- De ser yndig ud i aften, frue. - Tak.
- Har du det godt? - Jeg har det pragtfuldt.
Nu hvor jeg ikke lyver mere, vil du så danse?
Nej? Du ville blive den første kvinde, jeg danser med i New York.
- Jeg vil helst ikke. - Kom nu, Lowenstein! Vær vild!
Vi er til fest. Tag det roligt. Jeg kan ikke både danse -
- og gøre tilnærmelser. Så kan jeg ikke holde takten.
Er du er alene?
Ja, det er skægt. Jeg gik aldrig ud alene, før jeg blev gift.
- Det lover godt for ægteskabet. - Nej, men...
Min mand rejser meget.
- Hvad laver han? - Klokken er mange. Jeg må gå nu.
- Jeg følger dig hjem. - Nej, det skal du ikke.
Vi sydstatsmænd følger vores damer hjem.
Hvordan kan du? Bliver du ikke depri af alle de pladderhistorier?
Nej, ikke hvis jeg tror, jeg kan hjælpe.
Man lærer at adskille patientens og sine egne problemer.
- Dine kunne jeg sikkert nok klare. - Det skal du ikke være så sikker på.
Sig mig engang... Har du gerne villet skrive ligesom Savannah?
- Du skifter emne, Lowenstein. - Gør jeg. Det har jeg lært af dig.
Der er han igen. Den fyr forfølger mig.
- Du er altså stjernernes psykiater? - Han er ikke patient, men min mand.
Er det rigtigt? Hvad fanden, er du gift med Herbert Woodruff?
Hvordan mødte du ham?
Jeg så ham spille i Carnegie Hall. Jeg var 22 år.
Jeg havde aldrig hørt noget lignende.
Den lidenskab, den kunst...
Det er ligesom Savannahs. De har evnen til at få folk til at føle.
Jeg blev forelsket på stedet.
Og I blev gift og levede lykkeligt til jeres dages ende.
Vi blev gift.
- Har andre end jeg et møgægteskab? - Jeg siger ikke mere.
Det er tarveligt. Jeg vender vrangen ud på mig selv.
Men du vil ikke sige noget! Det er din tur til at give lidt.
- Nej. - Vær nu menneskelig.
- Sig noget om dig selv. - Nej. Hvorfor er der aldrig en taxa?
Så stiller jeg et par enkle spørgsmål, og du svarer.
- Hvad hedder din far f. Eks.? - Douglas.
- Hvilken bil kan du bedst lide? - Ford Woodie.
Hvem var den første dreng, du kyssede?
- Dick Berkowitz. Han var sød. - Aner du, hvor den dragt klæder dig?
Er det "Glæd Lowenstein-dag"?
Og du har et dejligt smil. Smil mere.
Du tror mig ikke, vel? Kom, så skal jeg vise dig noget.
- Et maleri? - Nej, dit ansigt, smilet, dragten.
- Det er fine sager. - Godt, jeg er overbevist.
Er du så sød at finde en vogn?
Vil du ikke med op og hilse på min søn?
Bernard?
- Sig goddag til en af mine venner. - Goddag.
Gider De lige flytte Dem?
- Mr. Wingo er fodboldtræner. - Nå?
Far ringede fra Wien. Jeg skulle hilse, hvis jeg så dig.
- Har du øvet dig i dag? - Nej, jeg har set tv hele tiden.
- Du er uhøflig. - Nej, han er teenager.
- Det har jeg selv været. - Det siger De ikke?
- Hvor er De fra? De taler sært. - South Carolina.
- Er det en video? - Gider De tie stille?
Klokken er mange. Det er sengetid. Sluk for fjernsynet og gå i seng.
Vi ses, Bernard.
- Undskyld, han var så uhøflig. - Du behøver ikke undskylde.
Teenagere er pr. Definition umulige.
Sandt nok.
Bernard vil gerne spille fodbold. Derfor skulle du med op.
Jeg tænkte, du måske kunne træne ham et par dage om ugen.
Han får aldrig spillet, når hans far er her. Men Herbert er på turnÈ...
- Er det her et jobtilbud? - Ja, og jeg vil betale dig.
- Hvad mener du er rimeligt? - Hvad tager du selv?
- Jeg tager 150 dollars i timen. - Fint, jeg tager det.
Du må være en meget god træner.
Jeg behøver ikke velgørenhed endnu. Sig til Bernard, vi starter mandag.
Godnat!
- Første regel: Kom aldrig for sent. - Jeg gad ikke komme.
- Din mor tror, du gerne vil spille. - Måske... måske ikke.
Hvor er De træner, mr. Wingo? I bonderøvsby?
Nå, vi er klassebevidste? Gik du i Miss Porter's skole.
Phillips Exeter, Karl Smart!
- Du spillede ikke sidste år, vel? - Hvordan vidste De det?
En rig snothvalp, der er fræk over for træneren, får ikke en chance.
Med din holdning hører du til på den billige langside.
Når du gider spille, kan du få mit nummer fra din mor. Grib!
UBETALTE REGNINGER
Du har brug for hjælp. Sådan kan en midaldrende mand ikke se ud.
Så tag med ud og ekviper mig. Kender du en Renata Halpern?
Hun skriver digte om jødisk opvækst. Har hun ikke boet hos Savannah?
Det ved jeg ikke. Men jeg har været en del væk. Bloomingdale's på lørdag.
Træner Wingo...
I går... Jeg mene... De ved nok...
Jeg modtager din undskyldning.
Jeg kom ikke med på holdet sidste år. De gjorde nar af mig.
Hvis jeg træner dig, lover jeg, de ikke gør nar. Men lov mig en ting:
Hold din kæft. Din kæft gør mig skidesur. "Ja, sir" hedder det.
Vi følger visse høflighedsnormer.
Du adlyder mig med begejstring. Jeg skal lære dig at spille fodbold.
- Du får en røvtur hver dag. - Jeg har violintimer.
Hold kæft! Og når du er løbet træt og har løftet vægte, så du får krampe -
- så sker der noget, der aldrig er sket dig før.
- Hvad, sir? - Du bliver glad.
Bøj det ben, rul! Bøj det her ben, rul!
Smil! Nu gør du det igen med et smil.
Kryds, bagved, kryds. Godt. Kryds benet over...
Frem med denne skulder...
Øjnene på bolden. Koncentrer dig! Op med armene.
Flyt dig! Vend dig om og løb!
Du er den allerbedste i hele verden, far!
Må jeg nu ikke engang spørge først?
Hvornår kommer du hjem? Når du ikke min fødselsdag, myrder jeg dig.
Den når jeg da. Jeg var der, da du maste dig ud i verden.
Jeg vil have en alligator. Den skal være udstoppet og sove hos mig.
Det kan blive en farlig vane. Er mor der?
- Mor, far vil tale med dig. - Hej.
- Jeg kommer hjem til fødselsdagen. - Ellers bliver vi kede af det.
- Godt. Tak, Sally. - Vi snakkes ved. Hej.
Hej med dig.
Klar, kør... kom så! Hold balancen... hold balancen!
Træner, du har en knækket smøg i munden.
Det blev programmet. Jeg trænede Bernard om formiddagen.
Og fortalte familiehemmeligheder om eftermiddagen til hans mor.
Jeg glædede mig til det og til at se hende.
Det er, som om Savannah fik en splint i sig, som hun lod sidde.
Der går betændelse inden i en, til man får den ud. Forstår du mig?
Dine historier får hende til at huske. Jeg er stolt af os selv.
- Forstår du mig? - Hvad?
- Tiden er gået. Ud. - Grib, Lowenstein.
- Mine negle! - Kast bolden til mig.
- Prøver du at slå dig selv ihjel? - Jeg holder ikke op!
- Så vil jeg ryge. - Nej, du vil ikke.
- Så smid dem ud. Alle sammen! - Godt så...
- Til lykke. Hvordan føles det? - Allerede meget bedre.
- Det er en kunst at hade New York. - Nej, det er en kliche.
Du er slet ikke så dum endda. Lad os finde en boghandel.
Min datter har snart fødselsdag og ønsker sig en alligator.
- Mon Peter Pans krokodille duer? - Mor har også fødselsdag.
Du har garanteret ikke købt noget! Lad os se, om vi kan finde noget.
PÅ SYDSTATSVIS Af Renata Halpern
Hvad har Renata Halpern med min søster at gøre?
- Du har vidst det hele tiden, ikke? - Vi kan ikke have terapi...
Vi har sgu ikke terapi! Jeg spørger dig om noget! Hvem har skrevet den?
- Er den så slem? - Hvorfor sagde du det ikke?
Det var ikke min sag. Din søster bad mig...
Jeg siger alt, men du skjuler noget vigtigt!
- Eller du gør. - Det handler ikke om mig!
- Hvorfor er du så ophidset? - Jeg hader, man lyver for mig.
- Jeg kunne anmelde dig! - Hold op med at være så barnlig.
Du har ikke svaret mig. Hvem har skrevet den bog?
Min søster! Hvis min mor læser den, flår hun Savannah levende!
- Hvorfor? Hvad er det, I skjuler? - Jeg svarer ikke på mere.
Ikke før du svarer mig.
Så sæt dig og hør efter, hvis du da ikke er for udmattet af dit hysteri.
Da Savannah begyndte hos mig, sagde hun, hun hed Renata Halpern.
Hold mund, ellers fortsætter jeg ikke.
Hun sagde, hendes forældre havde overlevet Holocaust.
Hun var jo ikke jøde. Men hvorfor ville hun være barn af overlevende?
- Hvad ville hun overleve? - Det ved jeg sgu ikke!
- Det tror jeg nu. - Du skal svare mig. Hvorfor?
Noget med bogen fik hende til at ønske at blive en anden.
Jeg sagde, hun først måtte løse sine egne problemer!
Er det det, du får betaling for?
Du hører ikke efter! Du kritiserer, klager og nægter at tage et ansvar!
Op i røven med Freud og min søster. Jeg får kvalme!
- Og du giver mig kvalme! - Og hvis jeg gjorde det mod din søn?
Kom til South Carolina. Jeg gør dig til presbyteriansk quarterback!
- Min søn har ikke forsøgt selvmord! - Bare giv ham tid!
Dit dumme svin!
Åh, gud! Jeg henter noget °s.
Det bliver til en stævning for uredelighed!
Jeg er så flov.
Sikke en dag! Jeg knaldes ned af en ordbog.
Og får at vide, min søster er Brooklyn-jøde.
Jeg vil hellere forbløde som en mand.
Ti nu stille og tag den.
- Bagefter giver jeg middag. - Ikke chili. Nu bliver det dyrt.
- Det er altså terapi? - Ja. Ret blodig, ikke?
- Jeg fatter ikke, jeg gjorde det. - Jeg kalder det dyriske frem i dig.
- Jeg skylder dig en undskyldning. - Tak.
Det var en ond ting at sige om Bernard.
- Vil De bestille nu? - Det vil jeg... vi gerne.
- Skal jeg bestille for dig? - Du der ikke engang kan lave mad?!
Det betyder ikke, jeg ikke kan spise.
- Værsgo. Alt for at glæde dig. - Godt.
Jeg tror, vi starter med "artichaut garni de champignons au saffron".
Og pour monsieur... "La mousse canard aux baies sauvage".
Og så tager vi "soupe de poisson au crabe". Skøn!
- Og til hovedret, "rable de lapin". - Kaninen er perfekt.
Intet er mere sexet end en smuk kvinde, der bestiller mad på fransk.
- Læs hele menuen for mig. - Flirter du med mig?
Det tror jeg. Og jeg vil gerne have, du finder mig lækker med næseblod.
- Og jeg vil spørge om Savannah. - Gudfader, tager du aldrig fri?
Nej. Du sagde, du gerne ville glæde mig.
Savannah sagde, hendes børnebog kom fra en drøm, et mareridt.
En del af billederne gjorde hende skrækslagen.
F. Eks. De tre herreløse hunde. Hvad tror du, det betyder?
Du er håbløs! Vi er på restaurant, og jeg skal tolke hendes drømme?
Vil du tolke drømme? Tag mine. Jeg havde en skøn en om dig i nat.
- Drømte du om mig? - Ja. Vil du høre?
- Det ved jeg ikke rigtig. - Den her er tilladt for børn.
Den her? Må jeg høre.
Det sneede i New York, så jeg blev blændet.
Jeg gik ud og løb ind i dig. Vi besluttede at gå til Rainbow Room.
Der var ingen, og vi begyndte på en stille dans.
Hvad tror du, det betyder?
Du sagde, der var snestorm? Og den blændede dig?
- Måske er du bange for at se noget. - Eller vil lære dig bedre at kende.
- Måske prøver du på at blænde mig. - Måske har jeg kolde fødder.
Måske længes du bare efter vinter.
Flyt benene! Kom i stilling! Op med hovedet! Kom!
Er det min søn? Er det dig derinde, Bernard?
- Det var vist ikke nogen god ide. - Spil nu ikke jødisk mor.
Det er jeg. Jeg har tilmed sandwiches med.
- De er dødlækre. - Pause, Bernard!
- Ja, ja, ja... - Her er en til dig.
- Puklet i køkkenet hele dagen? - Nej, jeg har købt dem som altid.
- Vil du have en? - Jeg er ikke sulten.
Må jeg se jer spille? Jeg skal nok beherske mig.
- Jeg gider ikke spille mere. - Kom, nu kaster vi bold lidt.
- Skal jeg gøre alt, hvad hun siger? - Hvor har du det svært!
Kom, så græder vi over al din elendighed!
Du er så åndssvag, når mor er her. Vil du imponere hende?
- Du er ikke gal på ham, men på mig. - Gem det fis til dine patienter.
Han har ret. Han har fuldstændig ret.
Jeg kan ikke tale med ham.
- Måske skulle du prøve en ny taktik. - Hvad?
- Le, Lowenstein, le! - På sydstatsvis?
Og virker det ikke, slår du ham oven i hovedet.
Hvad synes du om mig, Tom?
Du har dit på det tørre! Du er rig. Din knægt skal afrettes lidt.
- Men ellers er du i den øverste 1%. - Du lyver.
Jeg tror, du er en meget trist kvinde.
Jeg kan godt lide, når du siger sandheden.
Og du er vist den første ven, jeg har fået meget længe.
- Kom, nu går vi i biffen. - Biffen?
- Fra Savannah Wingos filmarkiv. - Herligt! Hvor fandt du dem?
Jeg snuste rundt. Savannah må have gemt dem.
- Er det Luke? - Ja. Luke fjollede altid.
- Her har vi fået vores eksamen. - Fra underskolen?
- Hoppede I altid i med tøj på? - Ja, det gjorde vi faktisk.
- Og det er din mor, Lila? - Ja, det er miss Lila.
- Hun var meget køn. - Det er hun stadigvæk.
- Hvem tog filmene? - Far. Han købte kameraet engang.
Han ville stoppe fiskeriet og blive rig på film. Spørg mig ikke hvordan!
Savannah sagde, han altid tabte penge.
Mon ikke. Den omvendte kong Midas! Alt, hvad han rørte, gik galt.
- Hvad er det? Fortæl mig det. - En af fars bedste skøre påfund.
Han troede, tigeren ville lokke folk til. Men den skræmte dem væk.
Luke var den eneste, der ikke var bange for dyret.
Han fodrede ham, passede ham...
- Han var meget modig. - Hvad med dig?
Jeg behøvede ikke være det. Jeg havde Luke.
Det er vores ø. Det eneste sted, far rigtig ejede.
Da filmen blev taget, var den værdiløs.
Men for Luke var det det dyrebareste sted i verden.
Da han blev ældre, tog han til Vietnam og kom hjem som helt.
Han svor aldrig at rejse væk igen. Og det gjorde han heller ikke.
- Hvad skete der? - Mor fik øen ved skilsmissen.
Hun solgte den straks til staten. De ville bygge et kraftværk.
Luke blev rasende, kom med trusler. Staten lo.
Han sprængte en byggeplads i luften.
Så lo de ikke mere.
Og så?
Han fortsatte sin private krig. Folk kom til skade.
Savannah og jeg prøvede at stoppe ham, men de skød ham. Bingo!
Vil du have noget koldt at drikke? Hvad med en øl?
- Hvordan tog du hans død? - Standsede som en nedbrudt motor.
Og stadig ingen tårer på sydstatsvis?
Jeg græder skam. Til bryllupper, OL og under nationalsangen.
- Men ikke over Luke? - Hvorfor?
Det får ham sgu ikke tilbage.
Nej, men det fik måske dig tilbage.
Hej. Velkommen hjem. Dr. Wingo måtte tage på hospitalet.
Sover pigerne? Så tag du bare hjem.
- Hej, træner. - Hej, Sally.
- Hvordan har du det? - Godt nok.
Hvad gør man så her? Taler, skændes?
- Eller lader som ingenting? - Det ved jeg ikke.
- Vil du have noget juice? - Ja.
- Hvordan har Savannah det? - Den ene dag oppe, den næste nede.
Kan du lide psykiateren? Har du tillid til hende?
- Ja da. - Hvad var det nu, hun hed?
Lowenstein. Skal jeg tænde op?
Nej tak. Det er 33 grader udenfor.
Du har altid holdt på traditionerne.
Jack Cleveland vil giftes med mig.
- Skal du have en anbefaling? - Det var ikke sjovt.
Jeg syntes, det var det venligste, jeg kunne finde på lige her og nu.
- Hvad vil du selv? - Det ved jeg ikke.
En side af mig vil bare pakke og komme væk fra det her liv.
Det fungerer jo ikke mere.
En anden side siger, at intet liv kan fungere, hvis det her ikke gør det.
Hvordan kan jeg hjælpe dig, Sally?
Vel ved at prøve at forstå.
Sally, jeg er ked af, jeg har gjort dig usikker på dig selv.
- Jeg kan være en lukket skiderik. - Sommetider, ja.
Kun sommetider.
Kommer du?
Jeg sover her.
Det ville være for forvirrende.
- Sally. - Ja?
Men tak, fordi du spurgte.
Far er hjemme!
- Far? - Hvor er du, far?
Hvad er det for nogle skrigende grislinger? Jeg er sulten!
- I bliver gode med lidt sennep! - Du kan ikke fange mig!
Hvem har savnet mig mest? Der er penge i det!
Tag gummisko på, vi skal ud til farfar. Hej, Jenny.
- Kan du lide trøjen? - Ja tak, den er pæn.
Far?
Er du og mor oppe at skændes rigtigt?
- Nej, alt er helt i orden. - Du kan ikke narre mig.
Hvad skal jeg gøre med alle jer kvikke damer?
Giv mig et knus.
Chandler! Kom, hvis du vil hjælpe. Du med, Tom.
Mor, jeg har fået en fiskestang af farfar!
- Jeg vil pynte den. - Ja, det er din kage. Værsgo.
- Spis ikke af glasuren. - Jeg vil lave en.
Henry? Sæt dig til bords. Børnene skal blæse lysene ud.
Henry? Hørte du mig?
Vi skal synge for Tom og Savannah.
Jeg ser fjernsyn.
Vil du så komme og fejre dine børn!
Kom her, kvinde. Du giver mig ikke ordrer.
Det er mit hus, du er bare gæst! Tænd så for fjernsynet!
- Nej! - Det gør ikke noget, mor. Tænd det!
- Nej, far! - Jeg så fjernsyn!
Jeg er dødtræt af, at du aldrig viser mig respekt!
Fjernsynet er i stykker, din skid! Nu kan du se dine børn blæse lys ud.
- Kom, farfar. Far skal åbne nettet. - Jeg kommer, fødselsdagsbarn.
Jeg tog fiskestangen, jeg fik af dig, med.
- Skynd dig nu, far. - Her er vist ikke mange rejer.
Først skal man skubbe krabberne her over bord.
- Hvorfor, farfar? - Ellers dør de i solen og varmen.
Pas på pilrokker og havkatte. Der er langt til hospitalet.
Chandler. Du skal gøre mig en tjeneste.
Tag en reje og lad mig se dig fjerne hovedet.
Du tager den med tomlen... Se, om du kan gøre det med Èn hånd.
- Ja. - Det har du vist tag på, hvad?
Hent kassen derovre til de skidtfisk.
De elsker dig, far.
Braves tabte 3-0 til Dodgers i går aftes.
Ved du det, min dreng?
Ja, det gør jeg, far.
Stil den der. Ja, du kan blive rejefisker ligesom mig.
Farvel, piger! Jeg elsker jer!
- Hvordan kommer du til lufthavnen? - Jeg tager en vogn.
Jeg vidste ikke, hvor højt jeg elsker stedet, før jeg tog væk.
"Min sjæl græsser som et lam i det stigende tidevands skønhed."
- Det skrev du engang til mig. - Jeg skrev skidegode breve, ikke?
Du har mødt en i New York, har du ikke også?
Det ved jeg ikke.
Det gør jeg.
Nu gør du, som jeg siger, og siger undskyld til Newburys.
Todd Newbury kaldte os hvidt pak!
Og så viste du, vi er det, ved at slå ham!
- Er det ikke en flot udsigt? - Jeg vil hjem.
- Goddag, Tom. - Goddag, Reese.
- Jeg ville tale med mor. - Kom indenfor, hun venter dig.
Tak! Det er så pænt af dig at tale med os.
Det gør jeg gerne. Du ser som altid yndig ud, Lila.
Det er det, jeg altid siger: Mænd med succes er de rareste.
Sæt dig ned her, så skal Tom og jeg have en snak i mit arbejdsværelse.
Det er et orientalsk tæppe.
Fra Orienten.
Rører du min søn igen -
- bliver du krabbeføde i hele floden.
En Wingo rører aldrig en Newbury.
Og fortæller du, jeg har slået dig, får jeg smidt jer ud af byen.
Forsvind så.
Her er vist fugtigere end i New York.
Velstand klæder dig, mor.
- Du fik søreme, hvad du ville, hvad? - Begynd nu ikke, vel?
- Fortæl mig om Savannah. - Der er stadig lang vej igen.
Jeg har klippet artikler om sindslidelser ud.
Giv dem til hendes psykiater. Hører du?
- Hvad fortæller du lægen? - Alt, hvad der kan hjælpe hende.
- Drik din te, før isen smelter. - Jeg vil fortælle om Callanwolde.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Jo, vel gør du så, mor.
Vi lovede aldrig at tale om det. Jeg regner med, du holder dit løfte.
Vi var små, og det var dumt. Det ville gavne os at tale om det.
Det er mit liv og skal holdes privat.
Selvom det kunne hjælpe din egen datter?
Jeg behøvede ikke have fortalt det.
- Jeg vil ikke tale om det. - Det er jo problemet!
Og dit er, at du ruger for meget over fortiden.
Når jeg siger farvel, lukker jeg døren og tænker aldrig på det igen.
- Hvad med Luke? - Hvad?
Tænker du nogensinde på Luke?
Strejfer han aldrig dine tanker?
Hvem lærte dig at være så ond?
Det gjorde du, mor. Det gjorde du.
Men du lærte mig også, at selvom nogen næsten ødelægger en -
- kan man stadig elske dem.
Skulle det varme en mors hjerte?
Du må have tålmodighed med mig.
Du har gjort så meget, der gør mig skidegal.
Der er så meget larm i New York.
Sirener, horn, skrigeri...
Fløde, ingen sukker, ikke?
Ja tak.
- Jeg har noget at fortælle dig. - Ja, det ved jeg.
Jeg ved ikke hvordan.
Sig det bare.
Det regnede den aften.
Og mor var ved at lære os at danse.
En af de få gange, jeg kan huske, vi havde det sjovt.
Hvem mon det er? Ja, sådan.
- Tom! - Mor!
De brød ind i huset. Tre mænd.
Mor skreg: "Hjælp os, Tom." Jeg ville, men kunne ikke.
En af dem voldtog Savannah. En anden voldtog mor.
Det løser nok ikke alle Savannahs problemer. Men du bør vide det.
I guder, ja!
Og hvad er Callanwolde?
Fængslet de undslap fra.
Hvor gammel var Savannah, da det skete?
Tretten.
Og...
Hvad lavede du, mens det stod på?
Det ved jeg ikke.
Ved du det ikke? Løb du efter hjælp?
Nej.
- Hvorfor ikke? - Det ved jeg ikke.
Hvordan tror du, det kan være?
Fordi...
Sådan svarer et barn.
Du sagde før, at...
...der kom tre mænd ind. Hvad blev der af den tredje?
Hvor var han?
Tom? Der sker ikke noget.
Fortæl mig om ham.
Han sagde: " Rører du dig, skærer jeg halsen over på dig."
Råt kød. Han kaldte mig råt kød!
"Jeg ved ikke noget bedre end frisk, råt kød. "
Det, der skete med mig...
...var ufatteligt. Helt bogstaveligt.
Jeg vidste ikke, det kunne ske for drenge.
Jeg ville bare dø.
Især da jeg så Luke.
Luke to, mor en. Mens jeg ingenting gjorde.
Du kunne intet gøre. Du var kun en lille dreng.
Du havde ikke noget våben.
Det overrasker mig, du og Savannah overhovedet overlevede det.
Hvad skete der bagefter? Jeg mener...
Hvordan håndterede I det? Din far?
Hvem har sagt, vi fortalte det?
Fortalte I det ikke?
Lkke til nogen?
I må da have fortalt politiet det.
Herregud, Tom!
Mor sagde: " Det er forbi. Få de kadavere udenfor."
"Få det griseri fjernet."
Hun var sindssyg den nat. "Det er ikke sket, det er ikke sket."
Det gentog hun hele tiden.
Og hun sagde, at hvis vi røbede det, var hun ikke længere vores mor.
Når det blev morgen, ville det hele se bedre ud i solen.
Da vi havde begravet dem -
- gik jeg ind for at se til Savannah...
...for at se, hvordan hun havde det.
Hun prøvede at gøre, hvad mor havde sagt.
Prøvede at lade, som om intet var sket.
Hun havde sat curlere i håret.
Men hun havde taget kjolen på med vrangen ud.
Og da far kom hjem til middag -
- spiste vi, som om der ikke var sket noget.
Gud hjælpe mig!
Jeg tror, tavsheden var værre end voldtægten.
Tre dage senere forsøgte Savannah at tage livet af sig.
Hun kunne tie stille, men ikke lyve.
Og det er det, jeg kan lide ved S yden!
Sig noget, Lowenstein.
Hvordan har du det?
Jeg har det... godt nok.
Jeg troede, jeg ville bide i tæppet efter det her.
Men jeg har det forbavsende godt.
- Er du sikker? - Ja.
Hvad er jeg?
Jeg er lettet. Hemmelighederne er afsløret. Og jeg...
Du har virkelig lært at skjule din smerte, hvad?
Det har du gjort hele livet.
Den 13-årige dreng lider stadig forfærdeligt.
Det må du ikke gøre mod mig, Lowenstein.
Jeg kan føle din smerte, Tom.
Jeg kan føle den. Giv dig selv lov til at føle den.
Der skal mod til at føle smerte, Tom.
Du kan. Du kan godt klare det. Vær ikke bange.
Du har gemt på den så længe.
Slip den ud. Lad den slippe ud.
Du har så meget at græde over, ikke også?
Græd... græd.
Føl smerten. Du kan ikke hele dig selv på andre måder.
- Jeg er for gammel til det pis. - Kom, så gør vi det igen.
Er det barsk at blive gammel? Ude af form og over sin bedste alder.
Tag det ikke personligt, men jeg skal give dig mærker i hele fjæset.
- Det var mægtigt at lægge dig ned. - Er du klar?
Tænk at blive slået af en violinist! Giv en gammel mand en hånd...
Hvis jeg ikke kan lære dig fodbold...
Far?
Nå, sådan går sommerferien?
Greenberg ringede. Du har skippet to timer.
- Greenberg er led. - Han er streng. Det er gode lærere.
- Tom Wingo, Bernards træner. - Det glæder mig.
Jeg har hørt så meget om Dem.
Gå du hjem og øv dig på violinen. Måske kan vi nå lidt i morgen.
- Jeg anede ikke, han var så stærk. - Han spiller godt.
- Ikke violin med brækkede fingre. - Han sagde, De ville blive nervøs.
- Men han passer godt på. - Han burde være nervøs.
Beklager, jeg må afbryde træningen. Bernard skal på Tanglewood.
Med lidt disciplin kan han faktisk blive en god musiker.
- Det er Dem, der er maestro. - Jeg er glad for, De forstår.
Susan og jeg holder middag næste fredag. Vil De ikke med?
Jo tak, meget gerne.
- Hvordan har du det? - Godt.
Hvordan har hun det?
Efter omstændighederne vældig godt.
- Må jeg se hende? - Det vil hun blive glad for.
Hvordan går det, skat?
Jeg er her endnu.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Lad mig bare holde om dig.
- Jeg er så ked af alt det her. - Du gjorde mig en tjeneste.
Men gør det ikke igen. Jeg kan ikke bære tanken om en verden uden dig.
- Der skal være kønt på Tanglewood. - Det vil jeg skide på.
- Jeg skrev til din træner. - Hvorfor?
Jeg skrev, han får en satans god fodboldspiller næste år. Du er barsk.
- Er jeg? - Du tog imod alt fra mig.
Og stillede op igen.
Du er den bedste træner, jeg har haft.
- Den eneste, du har haft. - Den bedste lærer, jeg har haft.
Tak, det er længe siden, en elev har sagt det.
- Hvorfor holdt du op? - For at lave noget mere fornuftigt.
Hvad for eksempel?
- Godt spørgsmål. Jeg ved det ikke. - Kan du ikke tage tilbage?
- Jeg ved ikke, om de vil have mig. - Jeg kunne skrive et brev...
Tak, men du skal gøre noget andet for mig.
Spil for mig. Din far siger, du er god.
- Her? Nu? - Hvorfor ikke? Sæt liv i kludene!
Godt, men det er lidt pinligt. Måske tror folk, jeg vil have penge.
Hvad er der galt med lidt ekstra gysser?
Så spiller jeg et stykke, jeg har øvet mig på.
Spillede jeg sådan, ville jeg ikke røre en fodbold.
- Hvad er der galt med begge dele? - Absolut ingenting.
Absolut ingenting. Her. Skynd dig, så toget ikke kører fra dig.
- Min far hader dig. - Ja, men han elsker dig.
- Farvel, Bernard. Jeg vil savne dig. - I lige måde. Farvel.
- Jeg skriver. - Det kan du lige tro!
- Og ryg ikke! - Hov, Bernard!
Måske får du brug for den her!
Jeg troede, klassiske pianister skulle se udtærede ud.
- Du kan få hende til bords. - Nej tak, hun er ikke min type.
- Godt. - Hvorfor siger du det?
Jeg tror, hun har en affære med min mand.
Har du hilst på alle?
Jeg er helt genert. Kingsley er en af mine yndlingsforfattere.
Tom! Det glæder mig, du kom!
Det glæder mig, jeg hørte dig spille igen.
Jeg så dig i Charleston sidste sommer.
- Brahms' violinkoncert. - Bartok.
Har du set en Stradivarius før? Det fineste instrument, der findes.
Jeg vil spille til ære for mr. Wingo.
Det er ikke så tit, vi har sydstatsgæster.
Hvad vil du høre? Jeg kan ikke så mange fodboldsange.
Godt. Hvad som helst.
For fanden, Herb. Ham Mozart skrev sgu nogle kvikke sange.
Er du rar at give mig en whisky med soda, tak?
Ja, sir.
Hvem er han?
En af Susans venner. Han er fodboldtræner.
Sødt.
Han er en ubetydelig kunstner.
Hvordan kan du sige det? Han hænger på Metropolitan.
- Det samme gør toiletpapir. - Tom!
Madison beundrer sydstatsforfattere.
Faulkner, O'Connor, Eudora Welty...
- Jeg elsker alle de overløbere. - Overdrivelser og excentricitet.
Ja, de er bindegale, ikke?
Du kender vel en del til galskab, Tom?
Jep.
Savannah Wingo er Toms søster. Kender du hende, Madison?
Ja, hun er god. Rigtig god.
- Hun er en af Susans patienter. - Det er helt utilstedeligt, Herbert.
Alle ved, du er de litterære kredses store healer!
Det er sært, du ikke får royalties.
- Hvad har du drukket, Herbert? - Spørg Tom, han skænkede.
- Prøvede du på at forgifte mig? - Ikke med vilje.
Men du ved jo, hvordan underbevidstheden arbejder.
Jeg kan lide dig, Tom. Din ilterhed, din Tara-stolthed.
- Du lovede at lade være. - Ja, jeg burde ikke stikke til Tom.
Men til dig, der har gjort min søn til en fodboldtosse.
Tænk at lade Bernard udsætte sine hænder for fare.
Tænk at komme her, når alle ved, du boller med min mand.
Du skylder Monique en undskyldning.
Du skylder mig en, din skiderik!
Skat, har du ikke sans for humor?
- Hvad hedder ham i dit nye stykke? - Jeg kalder ham D.S.
Han er bygget over en person her ved bordet.
- Ikke mig, håber jeg. - Hovsa!
Sydstatsdrengen har fat i din violin!
Skynd dig, den er ved at blive tung! Hvorfor varer det så længe?
- Hvad laver du dog? - Skat, har du ikke sans for humor?
- Den er over 1 mio. Dollars værd! - Ikke hvis jeg taber den.
- Lad være, Tom. - Sig undskyld til din kone.
- Du bluffer. - Muligvis.
Men effektivt. Ikke, din røv?
Undskyld, Susan!
Ærlighed klæder dig, Herbie.
Nu siger du undskyld til mig for din utilgivelige uhøflighed.
Din pikansjos!
Du må meget undskylde, Tom.
I kan søreme holde fester heroppe i New York.
Tom!
Vent, Tom!
Nu ved jeg, hvorfor du altid virker så trist.
Vær sød at tage mig med dig.
Jeg advarer dig. Tanken om at blive forelsket gør mig skrækslagen.
- Så lad os bare være venner. - Meget gode venner.
Lowenstein?
Jeg tror, jeg kan lide utroskab.
Det er derfor, det er gjort syndigt.
Gør bod, syndere! Slut jer til Herren!
- Det må jeg gøre efter i nat. - Jeg er i knibe.
Hvad? Hvorfor er du i knibe?
- Jeg er begyndt at kunne lide byen. - Hvorfor har du skiftet mening?
- Behøver du spørge? - Jeg trænger til bekræftelse.
Du kan få mig til at skifte mening om alt!
Hej, Tom. Varmt bagværk. Forstyrrer jeg midt i noget sjofelt?
Hej, Susan. Du ser pragtfuld ud i dag.
- Godt, I begge to fik et knald. - Hej, Eddie.
Vil du have smør på croissanten, skat?
Spørg ham.
Jeg talte med Bernard i dag.
Han inviterede mig op i weekenden. Jeg kunne ikke tro det.
- Jeg er dig så taknemmelig. - Hold op, det var ingenting.
Se, ejendommen går hele vejen rundt.
- Er den ikke smuk? - Ikke så smuk som dig.
Så er vi her. Herbert kan ikke lide stedet. Han nyser.
Jeg savner også kulilten. Tænk, at vi kun er en time fra New York!
- Og vi har også træer her hos os. - I mit næste liv vil jeg være dig.
Blive rig på tosser, have en super lejlighed -
- og et flot landsted. Og en fyr som mig.
Kom, så skal jeg vise dig rundt.
Se, er her ikke kønt?
- Der slog du tolv æg i stykker. - Og hvad så?
Ved du, hvad jeg tænkte, da jeg så dig første gang?
"Kors, hun hader mig. Hvorfor får hun mig til at føle mig så dum?"
- Hvad tænker du nu? - Lige nu?
"Hvorfor får hun mig til at have det så godt?"
Fordi hun elsker dig.
Lowenstein, Lowenstein...
Måske burde jeg sige Susan nu.
Nej, jeg elsker, når du siger Lowenstein.
Før jeg mødte dig, sov jeg dybt uden overhovedet at vide det.
- Jeg er bange. - For hvad, min skat?
Hvad sker der, når Sally vil have dig tilbage?
- Og hun vil have dig tilbage. - Hvorfor er du så sikker på det?
Jeg har afprøvet varen.
Spred benene helt ud. Nej, jeg er ikke sjofel.
Nu skal du tackle mig.
Grib!
Klar?
Jeg er for gammel til den slags. Det her er det bedste ved det.
Hvis vi bliver sammen, skal jeg så blive jøde?
- Nej, Herbert er ikke jøde. - Det ligger ellers til familien.
Luke er deroppe et eller andet sted.
Dumme røvhul!
Jeg så ham som en gud, da jeg var lille.
Hvordan ser du ham så nu?
Som et menneske, med begrænsninger som alle os andre.
- Bortset fra dig, du er perfekt. - Det er jeg langt fra.
Når jeg ser tilbage på mit liv, kan jeg se -
- jeg har været lammet i gud ved hvor mange år.
Hvordan kunne jeg blive i det ægteskab?
- Du fik en søn. - Ja, der var grunde.
Men ingen af dem gode nok.
Jeg har bare aldrig troet -
- at det her var muligt.
Og nu... vågner jeg om morgenen -
- og tænker hele dagen: " Er det ikke rart bare at have det godt?"
Jeg kan høre dig komme mod mig i gangen.
Og jeg kan ikke holde op med at smile.
Jeg smiler hele tiden.
Jeg elsker dig, Lowenstein.
Kan vi gå ind og elske hele natten?
Du har meget at lære om friluftslivet.
Jeg er glad for, du tog mig med.
Lowenstein siger, du snart kommer hjem.
Jeg tror, jeg er moden. Hvad med dig? Hvornår skal du hjem?
Det ved jeg ikke. Sally og jeg har problemer.
- Jeg havde tænkt at blive her lidt. - Du i New York?
Du kan aldrig rejse fra Syden!
- Du gjorde det. - Jeg elsker den ikke som dig.
Hallo?
Hej, Sally.
Hun ringede.
Vi vidste, det ville ske, ikke?
Men man er aldrig helt forberedt.
Hold bare om mig. Det føles, som om jeg skal dø.
Noget af det, jeg elsker ved dig, er -
- at du er den type, der går tilbage til sin familie!
Jeg må finde mig en rar jødisk dreng. I andre tager livet af mig.
- Har du det godt med at tage hjem? - Det tror jeg nok.
Godt.
Jeg er begyndt på en ny digtsamling.
Den hedder "Tidevandets fyrste".
Den er tilegnet en, der betyder meget for mig.
Det var Luke blevet glad for.
Den er tilegnet min bror -
- Tom Wingo.
Min hukommelse.
Tak, min søde skat.
Hvorfor gør du det så svært?
Du elsker hende bare højere. Indrøm det.
Nej, Lowenstein... bare længere.
Vi tilbragte vores sidste timer sammen i Rainbow Room.
Og dansede en stille dans.
Lige som i min drøm.
Jeg holdt hende i mine arme -
- mens jeg fortalte, at det var hendes skyld, jeg kunne rejse hjem.
Seks uger før var jeg klar til at forlade min kone, mine børn.
Jeg ville væk fra det hele.
Men det ændrede hun på. Hun forandrede mig.
For første gang følte jeg, jeg kunne give kvinderne i mit liv noget.
Det fortjente de.
Far! Far er kommet hjem! Har du noget med til mig?
Jeg vendte altså hjem til mit liv i S yden.
Og det er der, jeg med kone og børn vedgår mig mit liv, min skæbne.
Jeg er lærer, træner. Og en meget elsket mand.
Og det er mere end nok.
I New York lærte jeg, at jeg måtte elske mine forældre -
- med alle deres rædsomme skrøbeligheder.
Og at der ikke findes utilgivelige forbrydelser i en familie.
Men nu er det livets gåde, der holder mig oppe.
Og når jeg ser mod nord -
- ønsker jeg igen, at der blev tildelt to liv til alle mænd.
Og alle kvinder.
Sidst på dagen kører jeg altid gennem Charleston.
Og når jeg kører over broen mod mit hjem -
- føler jeg ordene forme sig inden i mig.
Jeg kan ikke standse dem eller forklare, hvorfor jeg siger dem.
Men når jeg er længst oppe på broen -
- hører jeg disse ord blive hvisket.
De bliver en bøn.
En beklagelse. En lovprisning.
Jeg siger:
"Lowenstein... Lowenstein."
Undertekst: SDI Media Group
Ripped by: SkyFury