I dag ble sentrum rystet av enda mer vold.
Gjerningsmannen antas å være mutant.
Det har fyrt opp under hysteriet mot mutanter.
Et vitne sa at en enkelt, hårete...
Hun er en av dem, Martha. Hun trenger hjelp.
Hvordan kunne du registrere henne hos Mutantbyrået, som om hun er en forbryter?
Byrået er ikke et fengsel.
De prøver å hjelpe disse uheldige menneskene.
Det er best for henne. Jeg er jo glad i henne.
-Hvordan skal det gå nå? -Jeg vet ikke.
Naboene må ikke få vite at vår Jubilee er en mutant. De vil aldri forstå det.
Hvorfor skjer dette med meg? Jeg var en normal unge før. Det er ikke min feil!
Hva om vi tar feil, og hun ikke er mutant?
Se hvordan det gikk da hun tok på videospilleren!
-Angrer du på at vi tok hånd om henne? -Selvsagt ikke.
Identifikasjonsfeil. Ikke-levende gjenstand. Innled sporingsprogram.
Jubilee? Er alt i orden?
De skammer seg over meg. Jeg trodde de var glade i meg.
Pass dere! Dere skal få se hvordan det går når dere invaderer universet mitt.
Mamma! Kjøp en sånn til meg!
-Gjør noe! -Hva da? Skal jeg pågripe ham?
Nærmer meg tildelt mål.
Hva er så galt ved å være mutant?
Nei, ikke nå igjen!
-Hei! Vet du hva det spillet koster? -Ja, 25 cent.
Hei, du er vel en av dem?
Vi vil ikke ha dere elendige mutanter her!
Dumme kødd av en spillehallsjef!
Hei! Se dere for!
Skal vi gjøre det? Hva feiler det den der?
LARRYS BOKHANDEL
Ikke vær redde. Jeg er her for å beskytte dere.
Jeg tar disse.
Du må like å spille kort.
Jeg liker kabal, hvis jeg ikke har noen...å spille med.
Hei! Se dere for, duster!
Jeg håper at du bare er en vekter.
Mål identifisert. Innled innfangning.
"Mål"? "Innfangning"? Hjelp!
Hjelp!
Løp!
-Det må være salg. -Hjelp! Sett meg ned!
Vær så snill!
Storm, de fire elementenes herskerinne, befaler deg å slippe det barnet!
-Ikke vær så seriøs, vennen min. -Hei, dama! Snakk mer med ham!
Uidentifiserte mutanter. Overse.
Hjelp!
Du kan fly!
Stopp, mutant!
-Så du hva hun gjorde? -Ja. Rogue er flink med menn.
De kjennes gode ut, men...
-Ser du noe annet du liker? -Ikke gå noe sted. Jeg er snart tilbake.
Bare vent her.
Hva er det?!
Ikke vær redd. Forsikringen din dekker det.
Hva er egentlig den greia?
En robot, tror jeg.
-Holdt, mutant! -Hvem er mutant?
Ikke svar på det! Hei!
-Hvor skal du? -Hvor som helst, vekk herfra!
Gå til siden. Jeg må pågripe den mutanten.
Du kan pågripe dette!
-Hvordan gjorde du det der?! -Med stil, petite.
-Jeg stikker. -Vent! Gambit vil hjelpe deg.
-Jeg er også mutant! -Jeg er gal.
Alle er borte. Folk flyr rundt. Kjøpesentret er som et nifst tv-spill!
Vær så snill...ikke la ham se meg.
Nei, nei!
SKANNER UREGISTRERT MUTANT
Uregistrert mutant. Kan ofres.
Gå vekk fra ham!
Jeg mener det!
-Dette er helt utrolig. -Løp, jente! Løp!
Hva galt har jeg gjort mot noen? Jeg ba ikke om å bli mutant.
Jeg er bare en unge.
-Hvem er du? -Cyclops. Ned!
Jeg har ikke så mye valg...
Energistråle, hva? Her har du en fra en proff!
Hvor er jeg? Hva er dette stedet?
Vær stille!
Jeg avskyr maskiner.
Låst.
Greit. Gi det et støt! Kom igjen, da! Jeg vet at du er der inne.
Det var bedre.
Mutantkrefter har sine fordeler.
Det ville være urovekkende hvis denne detonerte.
-Urovekkende, men pirrende. -Hvordan kommer jeg ut herfra?!
Den sjokkerende episoden på senteret
er en del av den voksende plagen med mutantvold.
"Mine kjære medborgere, jeg er en idiot."
Aggresjon. En ny duft for menn.
"Aggresjon av Calvin Clone."
Ble jenta kidnappet av mutanter? Film klokka 23.
-"Vold på kjøpesentret. Film klokka 23." -Nå stikker jeg!
-En underlig kvinne ble sett... -Over rådhuset fikk en amatør filmet...
Vi må innse at alle mutanter kan være farlige for mennesker.
Finn på noe å gjøre!
Det ved kjøpesentret var uunngåelig.
Jeg visste at det ville bli avslørt at X-Men fins, men ikke sånn.
Vent litt. Skjermene sto på.
Det er jenta, Jean. Hun prøver å slippe unna.
Dette er professor Xavier. Kode 3. Vi har en inntrenger.
Den veien, Beast!
Inntrengeren unnslipper ikke meg!
Kom igjen! Å, bare gjør det!
Innled Gambit og Wolverines treningssekvens.
Det gikk bedre med kjemperoboten!
Petite? Dette er ikke et sted for deg.
Der er du jo, Wolverine!
Stempelsekvens innledet.
Sisten, du har'n. Nå er spillet slutt.
Har du fått nok, cajun? Bare si oncle!
Ikke gjør ham noe!
-Er barnet uskadd? -Ikke så mye lenger.
De sloss, og jeg ville hjelpe ham. Og så pang!
Ikke vær redd. Du såret bare Wolverines stolthet.
Hva er dette snåle stedet?
Én del gymsal, og én del overlevelseskurs.
Vi har gitt det kjælenavnet "Farerommet".
Bli med meg, barn. Jeg skal forklare deg hvem vi er.
Alle her er mutanter, som deg.
-Si meg noe: Hva er en mutant? -Ingen vet hvem som blir født som mutant.
Vi oppdager de usedvanlige kreftene våre omtrent på din alder.
Professor Xavier er lederen vår, og han kaller oss X-Men.
Ikke vær urolig. Du er trygg her.
De kaller meg Storm fordi jeg kan styre været.
Navnet ditt er iallfall logisk. Jeg heter Jubilee.
-Jeg sprenger ting i lufta. -Da har du kommet til riktig sted.
Dette er professor Xaviers skole for de begavede.
Begavede, hva? Jeg forstår. Det er et pent uttrykk for "mutanter".
-Snålinger. Som meg. -Som oss alle.
Er dere ikke for gamle til å gå på skolen? Eller dumpet dere?
Vi X-Men får lære noe veldig spesielt her.
Hvordan vi skal styre mutantkreftene våre til beste for menneskeheten!
Greit! Det er nok!
-Hvorfor avskyr mennesker oss? -Folk frykter det de ikke forstår.
Jeg har klart å hente ut en del av robotens fotominne.
Ta en nærmere titt når jeg spiller det av igjen.
Morn, Wolverine. Slå deg ned.
-Har noen sagt fra til jentas foreldre? -Vi slo på tråden, uten å få svar.
Der!
Det bildet kommer fra registreringen hos Mutantbyrået.
-Det var sånn roboten fant henne. -Kan staten legge planer mot mutanter?
Nei. Mutantbyrået er en privat organisasjon
som iblant får støtte av myndighetene.
Noen i byrået har visst hemmelige planer.
Har datteren deres noen mutantvenner? Som disse kvinnene?
Vi vet ikke mye om vennene hennes.
Hun har bare bodd her i ett år. Hun er fosterbarnet vårt.
Hun holder hemmelighetene sine for seg selv.
Jeg må se at de har det bra.
Hei!
Hva i...?!
Å nei!
Ikke nå igjen...
-Målmutant pågrepet. -Bra jobbet.
Det bygget er Mutantbyråets hovedkontor.
Der inne et sted er det mapper på hundrevis av mutanter
som er lurt til å røpe identiteten sin.
-Da henter vi dem og makulerer dem! -Jeg kan lett komme inn der alene.
Nei. Storm tar med seg tre av X-Men dit. Wolverine, Beast og Morph.
Jeg kan gå inn sånn hvis det trøster deg.
Du har befalet, Cyclops.
Professor Xavier. Vi har vært lenge sammen.
Jeg tror virkelig, som deg, at mennesker og mutanter kan leve i fred sammen.
Men du ville vel lære oss å bruke kreftene til beste for menneskeheten,
så vanlige folk ikke skulle frykte oss? Er vi ikke...?
Jeg vet hva du vil si. Men vi har dessverre ikke noe valg.
Hva er det? Har lærerens yndling fått kalde føtter?
Når du vil, smukken.
Cyclops! Jeg skulle se til Jubilee. Hun er borte.
-Jeg henter henne. -Nei, Wolverine! Vi har et oppdrag først.
Jeg går der jeg vil.
Flytt deg, Gombo.
Gambit! La ham gå.
Han er ikke verd bryet.
-Rogue og alle andre. Hold dere nær. -Ikke for nær.
Jeg husker da jeg var 13 år. Jeg hadde en kjæreste, til jeg kysset ham.
Stakkaren lå i koma i tre dager.
Da innså jeg at hvis jeg tar på noen, så absorberer jeg styrken deres.
Litt av en kraft, hva? Det var da guttene sluttet å ringe.
Du var heldig. Jeg hadde flass.
Jeg forvandlet meg til rektoren når jeg fikk problemer på skolen.
Far døde nesten da han fikk vite at jeg var mutant.
-Vi har alle det problemet. -Vent. Vi er framme.
Du skal jo vite alt, Beast. Hva er det som gjør oss sånn?
Gammastråling. Forurensninger. Ødeleggelsen av ozonlaget.
-Tv! -Framskritt!
Fordømt uflaks.
Dere lager jammen mye bråk.
-Så du bestemte deg for å være med? -Ja.
-Fant du barnet? -Sporet forsvant utenfor huset.
Og jeg ble bitt av en hund.
Ja vel, Storm. Gjør din greie.
Kan dere hjelpe meg over gjerdet?
Det kan vi visst.
Gikk det bra?
-Aldri hatt det bedre! -Hva...?
Natta!
De er innenfor gjerdet.
Holdt!
-Vaktens nøkler? -Jeg får betale for ei ny dør, da.
Vent. Elektroniske stråler.
-Kan du se i infrarødt? -Jeg kan lukte dem.
Ozon.
Snart vil dere se dem også, for tåka stiger opp.
"Med frykt, motvillige føtter og tårer går vi iherdig fram på hver vår sti."
En liten dikter for en liten hindring.
Sikkerhet, hva? Er det noen som virkelig er sikre?
SENSORSTRÅLER
Du virker så nervøs som en langhalet katt i et rom med gyngestoler.
Jeg vil bare vite hva som foregår der inne.
Vi har et problem.
Nå vil visst resten bli enkelt.
Tekst: Tor Hundstad