Tidligere i "X-Men":
Hvorfor gør du det her? Jeg har ikke gjort noget.
Du kan hjælpe os med at finde de farligste mutanter.
-Det er den sidste journal. -Hvem er disse såkaldte X-Men?
Wolverine! Tilbage!
-Hvad nu, Jean? -Det er Morph.
Cyclops, de løber os over ende.
Holdt!
Angrebet blev forpurret af det nye robotpolitikorps ved navn Vogterne.
Vogterne?
Vil du gerne finde vogternes base?
-Overgiv dig, mutant. -Nej!
Vender hjem til reparation.
Savnede du mig, stump?
Er det dem alle sammen?
Er det ikke nok?
Jeg skal nok hævne dig, min ven.
Det sværger jeg.
X-MEN
CYCLOPS
WOLVERINE
ROGUE
STORM
THE BEAST
GAMBIT
JUBILEE
JEAN GREY
PROFESSOR X
X-MEN
MAGNETO KOMMER PÅ SCENEN
Kammerat Napoleon
Se lige engang!
En mutant, der prøver at læse!
Nej. Se titlen. "Bondegård".
Han kigger bare på billeder.
Kan du se dine slægtninge i bogen, pelsklump?
Hvad hulen er dét?
Prøv ikke på noget!
Bliv her! Hold øje med ham! -Hvorfor lige mig?
Få dem til at holde op!
Gå hen til vinduet, og få dine tossevenner væk!
Gør det, eller jeg...
Wolverine.
Så impulsiv.
Sergent! Vent! Sergent!
Vi har vist ikke hilst på hinanden.
-Magneto, formoder jeg. -Kom. Vi må skynde os.
Jeg sætter pris på din omsorg. Men med skam at melde...
-Hvad venter du på? -Min retssag, faktisk.
-Professor Xavier og jeg mener... -Xavier?
Fik Charles Xavier dig til at bryde ind i Mutantkontrollen?
Ikke med min gode vilje.
-Lader han dig rådne op i fængslet? -På ingen måde.
Min retssag tjener et formål.
Den skal bevise min uskyld, og at vores sag er retfærdig.
Kan en mutant få en retfærdig rettergang af mennesker?
Beskyd det hul!
Stoler du på deres love?
De deler ikke din opfattelse af broderskab.
De kæmper kun, fordi de frygter os.
Fordi de ikke forstår os.
Jo, de gør. Vores mutantkræfter gør os overlegne.
-Derfor frygter de os. -Derfor skal jeg for retten.
De skal se, at vi ikke truer mennesker, men er en del af dem.
Menneskene skal knuses, og jeg har magten til det.
Fed grafik.
Det er aftenens nyhedsudsendelse om angrebet på fængslet.
-Nå. Hvem er han? -Han var engang en ven.
-Var? -Vi mødtes efter en krig.
Jeg var læge og brugte telepati til at helbrede de overlevende.
En ung assistent ved navn Magnus hjalp mig.
Sammen hjalp vi patienter med at genfinde livsglæden.
Vi blev venner.
Men for nogle slutter en krig aldrig.
Resterne af den brutale besættelsesmagt i hans hjemland vendte tilbage
for at generobre det.
Vi reddede de patienter, vi kunne
og afslørede for første gang for hinanden og omverdenen
vores længe skjulte mutantkræfter.
Men Magnus var ikke færdig.
Han mistede sine familie, da de angreb hans land.
Opslugt af vrede ville han knuse dem.
Jeg standsede ham, men aldrig har jeg set en mand så forandret.
Jeg prøvede at hjælpe ham.
Magnus, din vold løser intet.
Vi må bruge vores særlige evner til at give mennesket fred.
Du er en tåbe, Charles. Se dem.
De kan ikke engang slutte fred med hinanden.
Himlen forbyde, at han havde ret.
Med magnetismens kraft i sin magt begyndte han at kalde sig Magneto.
Han og hans følgesvende angreb elværker, fabrikker og regeringsbygninger
for at sabotere menneskets samfund
og bane vej for mutanternes erobring.
Du standsede ham.
Jeg gjorde, hvad jeg kunne.
Men nu, efter alle disse år, er han tilsyneladende begyndt igen.
Men X-Men er her nu, professor.
Han kan ikke bekæmpe os alle.
-Forsvind! -I er uønskede!
Ned med mutanter!
Ro i retten!
Det var bedre.
Det er ikke Beasts dag.
Fordi tiltaltes forbrydelse er så grov
og han er farlig for samfundet, anmoder vi om at nægte kaution.
Min klient er sigtet for en forseelse. I beholder ham, fordi han er mutant.
Mr. Hodge, du ved godt, at retten ikke er fordomsfuld.
Enhver antydning om det modsatte tolereres ikke.
-Høje dommer? -Ja, mr. McCoy?
Må jeg tiltale retten angående formildende omstændigheder?
Javist, mr. McCoy.
Folk skulle nødig tro, at vi er uretfærdige.
Tak, høje dommer.
Vi længes kun efter at leve fredeligt sammen med vores menneskebrødre.
For at parafrasere Shakespeare: Jeg er mutant.
Har ej en mutant de samme sanser, ømhed og spisevaner
og samme varme og kulde i samme sommer og vinter som mennesket?
Hvis I prikker os, bløder vi da ej?
Frist dem ikke, mr. McCoy. Vær venlig at komme til sagen.
Så gerne.
To dage før hændelsen i mutantregistraturen
forsvandt 11 mutanter. Bortført...
Hvad vedrører det her dog mr. McCoys kriminelle løbebane?
Alle var for nyligt blevet indregistreret i Mutantkontrollen.
Høje dommer, tiltalte prøver at bortforklare sin forbrydelse
ved at angribe et hjælpeprogram for mutanter.
Hvad med mutanternes angreb på fængslet i aftes? Min bror var vagt!
Retsbetjente, få den mand ud!
Mange gode mænd kom til skade! Kalder du dét hjælp?
Stilhed! Stilhed, siger jeg!
Set i lyset af de oprindelige forseelsers voldelighed
og flugtforsøget i aftes
finder retten tiltalte farlig for samfundet, ifald han løslades.
Men høje dommer...
Kautionen afvises!
Så kan jeg vist nå at læse Dostojevskij.
Jeg skal vise dem farlig.
Nej! Det er en ordre!
Flyt dig!
Sabretooth.
Kender du den galning?
Slip ham!
Kom! De dræber ham.
-Godt. -Hvad siger du?
Fint.
Hvor er du henne?
Jeg ved, at du er i nærheden.
-Professor? -Professor Xavier?
-Charles, er alt i orden? -Jeg har det fint, Storm.
Du leder efter Magneto. Du har været her hele natten.
Hvem er denne Magneto, professor?
Alarm! Gør sygestuen klar til en hårdt såret mutant.
Det gik så hurtigt.
Beast fik afslog på kaution, og så gik denne besynderlige mutant amok.
-Klarer han den, professor? -Han lader til at være stabil.
Det var godt.
-Han minder om Wolverine. -Han hedder Sabretooth.
Wolverine kender ham og hader ham.
-Sagde han hvorfor? -Gør han nogensinde det?
Der er han. I kan jo spørge ham.
Så er vi her.
Hvis det ikke var for Xavier...
Wolverine. Gå væk. Stille og roligt.
Jeg tager den mide med ud. På den ene eller den anden måde.
Måske skulle vi flytte ham et andet sted hen.
Wolverine. Hævnaktioner hører ikke hjemme her.
Vi må hjælpe en mutant i knibe.
Det er ikke personligt. Han er farlig.
-Han var døden nær. -Ikke nær nok.
-Wolverine! -Flyt jer så.
Hvis du tager Sabretooth med ud, skal du ikke komme igen.
Men I kender ham ikke. Han må ikke blive her.
Sådan havde nogle af os det, da du kom hertil.
Denne mands raseri minder meget om dit.
Flyt jer.
-Sektor 37. Missilalarm. -Magneto.
-Hvordan kan du være sikker? -Jeg kender ham. Alt andet må vente.
-Vent lige! -Nej, Jubilee. Magneto er for farlig.
-Men professor Xavier... -Og Sabretooth behøver hjælp.
Hvorfor skal vi tryne din gamle fjende, men tage min med fløjlshandsker?
Vover I at modsætte jer mig?
Jeres allermægtigste våben skal tilintetgøre jer
og så skal mutanter aldrig mere skjule sig i frygt.
Stands ham! Han flyver imod udløseren!
Mutanternes befrielse begynder.
Affyring påbegyndes.
-Hvad? -Tre minutter til affyring.
De har armeret sig selv.
Afblæs affyringen!
-Hvor lang tid? -Få sekunder.
Det er umuligt. De missiler peger imod os.
-Sådan! - 2 minutter og 30 sekunder.
-Det virkede ikke! Det holdes i gang! -Alle mand ud! Nu!
Rød alarm! Forlad basen!
Jeg gentager: rød alarm! Forlad basen!
Jeg ser ingen.
Han var her. Jeg kan stadig lugte ham.
"Se, hvilket under. Hvor mange vakre skabninger."
Magneto!
Jeg er glad for, at I vil deltage i mutanternes befrielse.
I dag oprinder en ny verden for os.
En verden, hvor vi ikke skal skjule os og leve i frygt.
Jeg ved ikke, hvad du er kravlet ud af
men vi synes ikke, atommissiler er særligt befriende.
Følg godvilligt med, eller bliv fanget.
Og jeg håber, at du gerne vil fanges.
Det er sidste advarsel.
Jeg håbede, at Xavier havde indset, at hans barnlige kamp
for fredelig sameksistens med mennesker er håbløs.
Er en borgerkrig så din løsning?
Hellere dø oprejst end leve på knæ.
Jeg kan ikke røre mig!
Sig til Xavier, at jeg er stærkere.
Da jeg blev helbredt, fik jeg tid til at forberede mig.
Sig til ham, at mine modstandere forråder mutanterne.
Jeg vil ikke vise ham nåde.
Hvis Charles Xavier drømmer om fred imellem mennesker og mutanter
vil hans drøm snart blive til et mareridt!
Wolverine. Storm.
-Er du uskadt? -Så god som ny.
Intet er brækket.
-Siloerne! -De affyres!
Det ordner jeg.
Hvor hulen er den afbryder?
-Cyclops! -Nej!
Professor! Hvad sker der?
Jeg tog fejl.
Jeg skulle have standset ham, da jeg kunne.
Nej, Cyclops. Din optiske stråle udløser sprænghovederne.
-Hellere her end over en by. -Har du andre forslag?
Ja. Jeg ved, hvad jeg skal gøre.
Storm! Vent! Gør det ikke!
Gør Storm det, jeg tror?
Hun vil selv sprænge missilerne!
-Storm! Svar mig! -Ikke nu.
Storm. Jeg fornemmer din plan, men du behøver ikke at ofre dig.
-Professor, jeg er nødt til det. -Åbn dit sind.
Opsug det, Cerebro ved om missilernes computer.
Ja. Nu forstår jeg det.
Jeg håber virkelig, hun har en plan.
Nu sprænghovederne.
Kontrolsystemerne er kortsluttet.
Sprænghovederne er desarmeret.
Fint klaret, Storm.
Storm?
-Wolverine! -Den klarer jeg!
Wolverine!
-Er hun...? -Det er vores skyld, Cyclops.
Hun sover.
Hun er udmattet. Missionen udført, gamle ven.
Godt. Vi tager hjem.
Du har oplært dine X-Men godt, Xavier.
De trodsede mig og udskød min krig.
Du og dine mutanter beskytter de mennesker, som vil os til livs.
Hvorfor? Hvorfor har du forrådt dine fæller?
Fortsættes...
Tekster: Kasper Herløv