Tidligere i "X-Men":
Flot klaret, tøsebarn.
Rogue! Få ham ind på sygestuen. Hurtigt!
Pas lige på, sumprotte!
Du lægger dig ud med den forkerte X-Man.
Husk, det ikke er en leg.
Disse farer efterligner dem, X-Men risikerer at møde i marken.
Vedvarende træning er altafgørende.
Så længe menneskeheden frygter vores mutantkræfter, er vi i fare.
Husk, hvad der skete med Morph.
I den kommende tid må vi betro hinanden vores liv.
Rogue, ødelæg vægkanonerne! Gambit, ødelæg sigtekameraerne!
Min gud!
Hvad gør vi nu, sveske?
I tre standser væggene. Jeg vil bremse loftet.
Den er eddermame tyk!
Hvordan bekæmper man et lokale?
Stands det!
-Storm! -Stop!
Vil I ikke nok standse det?
-Stands det! -Tag hende, før...
Stands det nu!
Storm!
Storm! Skete der noget?
Du gemmer det gode til næste gang.
Jeg vil ikke være leder, professor. Min klaustrofobi bringer de andre i fare.
Når tiden er inde, Storm, kan du måske ikke selv bestemme.
Wolverine. Du skal jo hvile dig.
Selv du kan ikke hele så hurtigt.
-Regn ikke med det, Røde! -Sabretooth var ved at dræbe dig.
En dag lærer jeg ikke at sænke paraderne.
Åh nej!
-Jean... -Jeg er nødt til at gå.
-Cyclops venter på mig. -Det gør jeg også.
Spøgelset i Operaen
Jorden kalder Cyclops.
-Hvad sagde du? -Hvad går der af dig?
Omsider er vi ude sammen, og du er langt ude.
For mig er det allervigtigste at være X-Man.
Derfor kan jeg ikke bære tanken om at svigte Xavier.
Du bliver skør af det.
Du gør dit bedste, men i den tilstand nytter du ikke.
Slap nu lidt af. For os andres skyld.
Du har helt ret.
Fra nu af tænker jeg kun på dig.
Slip min frugt! Det er en af de mutanter! Fang ham lige!
-Hjælp! -Hvad gør han ved os?
Fang ham! Hurtigt!
Stands ham!
-Vi må gøre noget. -Der røg vores friaften.
Vi skal lære jer at jage os som dyr.
Hvem er de?
-Sikkert mutanter. -Nu skal I bøde for at angribe Morlocks!
De er farlige. Vi må beskytte hoben imod dem.
Toget!
Det kan du godt glemme.
Det må jeg lade være med. Uden visiret kan jeg ikke styre dem.
Sove. Jeg vil sove.
Må sove.
Sove.
-Jeg vil sove. -Må sove.
-Jeg vil sove.
Flot klaret, Annalee. Du skal blive belønnet. Sunder, før dem ned.
-Hvor dælen er turtelduerne henne? -Pyt. Lad dem nu være alene.
Hvem smed et hus efter mig?
Hov. Hvor er jeg?
-Tak for hjælpen. -Hvem er du? Mine briller.
-Hvor er mine kræfter? -Du hjælpe Leech. Leech hjælpe dig.
Du se bedre nu for en tid.
Velkommen...
...smukke. Jeg er Callisto.
Du har allerede mødt noget af min stamme.
Vi Morlocks er udstødte. Mutanter, som er for deforme
og ikke kan ligne mennesker på landjorden.
Modsat dig er vi tvunget til at bo her væk fra dem, som frygter os.
Da jeg så dit mod og lederskab
vidste jeg, at min skæbne var at herske med en som dig ved min side.
Derfor sendte jeg ham her i uføre for at vise dig vej.
Nå. Hvor er Jean?
-Når du siger ja til at blive. -Desværre. Ellers tak.
Det var ikke en anmodning!
Mine kræfter næres af sollys. Hernede nytter jeg ikke meget.
Ser jeg ud til at være sårbar?
For at tjene mit folk skal jeg bruge en følgesvend.
En, som kan give mig en arving.
Så indryk en annonce. Hvor er Jean?
Sunder!
Kan det her få dig på andre tanker?
-Jean! -Han nægter. Tilintetgør hende!
Glem det, dame.
Scott er sammen med mig!
Vagter! Grib hende!
Professor. Du må hjælpe. Vi er blevet fanget.
Jean. Hvor er du? Jean.
Slip hende!
Det var virkelig dumt.
Hold op, din idiot. Jeg skal bruge ham i live.
Det her er det nærmeste, jeg kommer på at lokalisere dem.
-Storm? -Bare rolig. Vi må finde dem.
Det er farligt hernede.
-Bliver der ballade... -Knyt. Hun bestemmer.
Hvad vej?
Scott og Jean valgte en sær elskovsrede.
Klap i. Jeg har færten af dem.
-Nogen er måske på sporet af os. -Holdt.
Her er kæmpekakerlakker.
-Vi røg på limpinden, gamle ven. -Ikke ret meget længere.
-Hjælp hende! Hun klarer det ikke. -Lad hende spørge.
Jean.
Mor? Hvem er de slemme mennesker?
Lad mig være med min datter.
Få dem til at forsvinde. Vil du ikke nok, mor?
Dame, du har valgt den forkerte pige at adoptere!
Nej.
Dækket af skorpioner.
Nej. Dækket af skorpioner! Få dem væk!
Hvad gør du ved mit hoved?
Jean, skete der noget? Bare rolig. Jeg er her.
Hvor er jeg?
Hvad skete der? Cyclops. Vi må hjælpe ham.
For sent, X-Men. Ingen kan hjælpe ham nu.
Cyclops.
Åh nej!
Jeres leder var en stor kriger. Vi sørger over ham.
Mine Morlocks giver jer frit lejde til landjorden.
Stor kriger?
Hvad med, om vi henter ham i småstykker?
Wolverine! Nej, lad være!
Cyke har problemer, men han hørmer ikke som en Morlock.
Så må vi overtale dem til at aflevere ham.
Tåber. I kan ikke bekæmpe os her.
I skal blive bedre til gæstfrihed.
Bliv sammen! De må ikke dele os op!
Smag på den her, mine underjordiske brødre!
-Kom herned, og kæmp hæderligt! -Er det hæderligt nok?
Kom nu, dame.
Det kan du da gøre... Det var bedre.
Jeg elsker, når de spiller kostbare.
Flot skudt.
Hvor blev hun af?
-Sig nu ikke, du har savnet mig. -Kan du så give slip!
Som du vil, sveske.
Gå væk, gamle dame. Du kommer til skade.
Jeg har det fint, søde ven.
Men du ser skidt ud. Hvad er der?
Har du fået lidt pest?
Hurtigt! Få hende væk fra ham.
Feberen...
Den gamle hejre fik has på dig. Storm!
-Få ham hjem til palæet omgående! -Skal ske.
Jean!
Sæt mig ned!
Løb du bare, dame. Jeg elsker jagt.
Cyclops.
Nu kan jeg gøre et par kvinder ret kede af det.
Men jeg hader at se Jean græde.
Så han elsker kvinden? I ved, hvad I skal gøre.
-Kontakt Wolverine telepatisk. -Glem det.
Få dem væk, og lad os komme ud.
Så tæt. Så trangt.
Nu dyret.
Du holder mig væk fra det, som er mit.
Du holder mig væk fra det, som er mit!
Wolverine.
Kæmp imod, Wolverine.
Hun tvinger dig til at elske hende.
-Hun gør dig svagere. -Nej! Jeg kan ikke!
Hvis nogen rører sig, er Cyclops dødsens.
På min befaling tilintetgør I X-Men én ad gangen
indtil deres leder går ind på mine betingelser.
Nu skal vi afgøre det, Callisto. Du og jeg.
Nu. For Cyclops og ledelsen af Morlocks.
Storm, er du tosset?
Sig nej, og mist din stammes respekt. Nå?
Hvis du bruger dine mutantkræfter
eller laver torden eller brise, så dræber mine Morlocks dine folk.
Enig.
Du er sløv, Storm. Har livet på landjorden gjort dig blødsøden?
Bevar roen, dame.
Du har tabt!
Callisto.
Men du skal ikke dø.
X-Men dræber ikke.
Morlocks! I behøver ikke længere at leve i mørket.
Som jeres anfører tilbyder jeg jer asyl i palæet hos X-Men.
I er ikke længere udstødte.
Vores plads er hernede. Vi kan ikke leve blandt normale mennesker.
Når mennesket accepterer mutanter, kommer vi op på landjorden.
Når I accepteres, vil jeg vende tilbage til jer.
Indtil da skal Callisto herske i mit sted.
Jean? Gik jeg glip af noget?
Ikke så meget. Jeg havde aldrig drømt om, at du havde så smukke øjne.
-Hvordan har Gambit det? -Han heles.
Det er næsten ligeså mirakuløst som din genopstandelse.
Jeg går ud fra, at jeres stævnemøde var mindeværdigt.
Ja. Nu trænger vi bare til ferie.
Jean siger, at du optrådte fint som leder.
Hele holdet var tæt på at omkomme.
Men det gjorde de ikke. Og det er vist din fortjeneste.
Wolverine? Jean og jeg vil gerne takke dig for...
Han er væk.
Fortsættes...
Oversat af: Kasper Herløv