I tidligere episoder...
Bra jobbet, krølltopp.
Rogue! Få ham til sykestua med en gang.
Pass deg, din sumprotte.
Du ypper mot feil mutant.
Dette er ingen lek. Farene gjenspeiler dem X-Men kan støte på der ute.
Treningen er viktig.
Så lenge menneskene frykter kreftene våre, er vi i fare.
Husk hva som skjedde med Morph.
I de neste dagene avhenger vi av hverandre for å overleve.
Rogue, ødelegg veggkanonene. Gambit, ta kameraene.
-Mon Dieu! -Hva gjør vi nå?
Dere tre stanser veggene. Jeg tar meg av taket.
Denne var jammen tykk.
Hvordan bekjemper man et rom?
Slutt!
-Storm! -Slutt!
Slutt, vær så snill!
Noen må hjelpe henne før...
Storm!
-Storm? Går det bra? -Du sparte deg bare til neste gang.
Jeg ønsker ikke å lede, professor. Klaustrofobien min er farlig.
Når tida er inne, Storm, får du kanskje ikke noe valg.
Wolverine? Du må hvile. Selv ikke du blir leget så fort.
-Det får vi se på. -Sabretooth drepte deg nesten.
-Jeg må lære meg å ikke gjøre meg sårbar. -Å nei!
-Jean? -Jeg må gå.
-Cyclops venter på meg. -Jeg også.
OPERAFANTOMET
Jorden kaller Cyclops.
-Hva sa du? -Hva er det med deg?
Endelig har vi en frikveld, og du er helt fjern.
Å være en av X-Men er verdens viktigste jobb.
-Jeg vil ikke svikte professor Xavier. -Tanken gjør deg gal.
Du gjør ditt beste, men du hjelper ham ikke slik.
Slapp av litt. Det er best for gruppa.
Du har helt rett. Fra nå av skal jeg kun tenke på deg.
Slipp frukten min! Hei, det er en mutant. Ta ham!
-Hjelp! -Hva er det han gjør?
-Ta ham! -Ikke la ham slippe unna!
-Vi må gjøre noe! -Det var den frikvelden.
Dere skal få igjen for at dere jager oss som dyr.
Hvem er de?
-De er mutanter. -Ingen angriper Morlocks ustraffet.
De er farlige. Vi må beskytte folk fra dem.
Toget!
Å nei du, kamerat.
Det får være nok. Uten brillene kan jeg ikke styre det.
Sove... Jeg må sove.
-Må sove. -Sove.
Jeg må sove. Må sove.
Bra, Annalee. Du skal bli belønnet. Sunder, ta dem med ned.
-Hvor er turtelduene? -La dem være alene en stund.
Jeg er helt mørbanket. Hei, hvor er jeg?
-Takk for at du prøvde å hjelpe meg. -Hvem er d...? Hvor er kreftene mine?
Du hjalp Leech, Leech hjelper deg. Du virker bedre nå.
Velkommen...
...kjekken. Jeg heter Callisto. Du har alt møtt noen av stammen min.
Vi Morlocks er misdannede mutanter som ikke kan gjemme oss blant menneskene.
Vi er nødt til å bo her nede, unna dem som frykter oss.
Jeg så ditt mot og dine lederevner.
Da skjønte jeg at jeg trengte en som deg til å herske ved min side.
Jeg fikk ham til å lage bråk for å lokke deg.
Ja vel. Hvor er Jean?
-Gå først med på å bli. -Beklager, ikke aktuelt.
Det var ikke et spørsmål!
Kreftene mine trenger sol. Her blir jeg ubrukelig.
Ser jeg ut til å trenge en beskytter? For å tjene dem trenger jeg en partner.
-En som kan gi meg en arving. -Så sett inn en annonse. Hvor er Jean?
Sunder! Endrer du mening nå?
-Jean! -Han nekter. Knus henne!
Glem det, frøken.
Scott er min.
Vakter, pågrip henne!
-Professor, vi trenger deg. Vi er fanget. -Jean, hvor er du?
-Slipp henne! -Det var veldig dumt.
Stans, din idiot! Jeg trenger ham i live.
Nærmere enn dette har jeg ikke klart å spore dem.
-Storm? -Det går bra. Vi må finne dem.
-Det er trangt her. Om det bli bråk... -Hold tåta, cajun. Hun bestemmer.
Hvilken vei?
-De valgte et lite romantisk sted. -Ti stille. Jeg har fått ferten av noe.
-Kanskje noen sporer oss. -Vent.
Kakerlakkene her er store.
-Nå sitter vi i klisteret, mon ami. -Ikke lenge.
-Hjelp henne! Hun makter det ikke. -La det være opp til henne.
-Jean! -Mamma, hvem er de slemme menneskene?
La meg og datteren min være i fred.
Få dem til å gå. Vær så snill, mamma!
Frue, du har valgt feil jente å adoptere.
Vær så snill, nei!
Dekket av skorpioner.
Nei! Dekket av skorpioner. Få dem vekk fra meg!
Hva gjør du med hodet mitt?
Jean, går det bra? Ta det med ro, nå er jeg her.
Hvor er jeg?
Hva skje...? Cyclops. Vi må hjelpe ham.
Dere kom for sent. Ingen kan hjelpe ham nå.
Cyclops! Å nei!
Lederen deres var en stor kriger. Vi sørger over ham.
Mine Morlocks vil gi dere en trygg ferd til verdenen der oppe.
Stor kriger, hva? Hva om vi tar ham med i småbiter?
Wolverine, nei!
Luringen har sine problemer, men lukter ikke som en morlock.
Vi må visst overtale dem til å gi ham tilbake.
Dårer. Dere kan ikke kjempe mot oss.
Dere må jobbe mer med gjestfriheten.
Hold sammen! Ikke la dem splitte oss.
Disse er til dere, mine underjordiske brødre.
-Kom ned hit og kjemp rettferdig! -Var det rettferdig nok?
Kom igjen, frøken.
Du klarer bedre enn... Sånn skal det være!
Jeg liker at de gjør seg kostbare.
Godt skutt!
-Hvor ble hun av? -Du har vel ikke savnet meg?
-Kom deg vekk! -Ja vel, vennen.
-Hold avstand, gamla. Du blir skadet. -Jeg har det bra, kjære deg.
Men du ser ikke godt ut. Hva er galt? Har du blitt smittet av pesten?
Få henne vekk med en gang.
-Feber... -Hun fikk virkelig taket på deg. Storm?
-Få ham tilbake til basen. -Skal bli.
Jean!
Sett meg ned!
Løp så mye du vil. Jeg liker å jakte.
Cyclops!
Nå kunne jeg ha gjort et par damer veldig lei seg.
Men jeg orker ikke å se Jean gråte.
Så han elsker henne. Dere vet hva dere må gjøre.
-Prøv å kontakte Wolverine telepatisk. -Blås i sleipingene, så stikker vi.
Så lite og trangt...
-Og nå dyret. -Du holder meg borte fra det som er mitt.
Du holder meg borte fra det som er mitt!
Wolverine!
Kjemp imot det!
Hun får deg til å elske henne.
-Hun gjør deg svakere. -Nei! Jeg kan ikke!
Om noen rører seg, er Cyclops ferdig.
På min ordre, knus X-Men en etter en
til lederen deres godtar kravene mine.
Vi avgjør det, Callisto. Du og jeg.
Nå. For Cyclops og ledelsen av Morlocks.
Storm, er du sprø?
Avslår du, mister du respekten til stammen din.
Bruker du mutantkreftene dine,
om det så bare er et lite vindpust, vil Morlocks drepe dere.
Avtale.
Du er treg, Storm. Har livet der oppe gjort deg bløt?
Rolig, frøken.
-Du har tapt. -Callisto!
Men du skal ikke dø. X-Men dreper ikke.
Morlocks, dere trenger ikke lenger å leve i skyggene.
Som lederen deres tilbyr jeg dere et fristed i basen til X-Men.
Dere er ikke utstøtt lenger.
Vi hører hjemme her nede. Vi kan ikke leve blant vanlige folk.
Når menneskene godtar mutantene, kan vi stige til overflaten.
Når vi har oppnådd det, skal jeg komme tilbake til dere.
Til da vil Callisto styre for meg.
Jean? Gikk jeg glipp av noe?
Nei, ikke noe særlig. Jeg ante ikke at du hadde så vakre øyne.
-Hvordan har Gambit det? -Han kommer seg.
Like mirakuløst som da du våknet til live.
Så stevnemøtet deres ble minneverdig nok?
Å ja. Nå trenger vi bare en ferie.
-Ifølge Jean var du en god leder. -Hele gruppa ble nesten utryddet.
Men det ble dere ikke. Og det er nok takket være deg.
Wolverine? Vi ville takke deg for...
Han har dratt!
FORTSETTELSE FØLGER
Norske tekster: Mats Gullikstad