I tidigare avsnitt...
Kan staten smida ränker mot mutanter?
Ni ville träffa mig.
Upphör med alla aktiviteter inom mutantregisteringen.
-Vem är hon? -Ett slumpmässigt namn från filerna.
Ett test för att se hur lätt det blir att tillfångata resten av dem.
I dag skakades centrum av ännu mer våld.
Mina damer och herrar. Världen är mitt i en kris.
Sedan presidenten upphävde lagen om registrering av mutanter
rör sig dessa missfoster fritt.
Jag tänker flytta alla mutanter till läger.
Det har blivit ännu farligare att kämpa för fred mellan människor och mutanter.
Sch!
Halt, mutanter!
En till!
Åt andra hållet!
Vi måste ta ut soporna.
Ge upp eller...
Så synd. Nu kan vi inte ge upp.
-Halt! -Nej!
Det var nära ögat.
Förr tog det hälften så lång tid att få en plåtburk på fall.
-Jag börjar bli ringrostig. -Det kan man säga.
Spårare!
Tre rebeller kan bockas av.
Redan vaken, Törnrosa?
-Du läker snabbt för att vara så gammal. -Tack ska du ha.
Jag tycker att du känns bekant.
Bra försök, rebell. Men du ska till ett utplåningscenter för mutanter.
Sentinels bryr sig inte om vem du känner.
Varför låter ni inte bli att angripa dem? Det slutar bara med utplåning.
Skärp dig, gröngöling. Sentinels vill döda alla mutanter.
Bara rebellerna, gamling. Resten av oss behandlar de bra.
ID: Spårare Bishop. Tre återfunna.
Var är mina pengar?
Spårare Bishops kvot är uppnådd. Spårare Bishop behövs inte längre.
-Vad menar du? -Utplåna dem alla.
Vad tycker du om deras nya pensionsavtal, gröngöling?
Tyst med dig, gamling.
Sch!
De mytomspunna X-Men.
Söla inte, mutant.
Snabbt, gröngöling! Det är ingen repetition.
Nej!
Akta materialet.
-Tack, grabben. -Jag heter Bishop.
Vad nu?
Festen är över. Någon har bjudit in Nimrod.
-Iväg, Wolverine! Uppdraget! -Ja, ja. Jag ska.
Öppna! Det är jag, Wolverine!
Det här är Bishop. Han är med mig.
-Det här är Forge. -Vi måste snabba på.
Just det...
-Du är skadad. -Jag?
Har ni rebeller en fungerande tidsportal?
-Har du transpondern? -Sändtagaren.
Den håller dig kvar i tiden.
Den för dig dit du ska.
Men var försiktig. Utan den hamnar du i vår tid igen.
Var är det där?
-Eller ska jag fråga "när"? -90-talet.
-Varför just då? -Mordet.
Vi rebeller har en teori. Om mordet aldrig hade skett på 90-talet...
Hade det här aldrig hänt?
Hade vi sluppit Sentinels, läger och utplåning?
Det är som sagt bara en teori.
Se till att han förstör den när jag är borta. Ingen får följa efter mig.
-Hur ska du ta dig tillbaka? -Det kan jag inte.
Räcker det att rädda en höjdare för att alla ska älska varandra?
Har du något bättre förslag?
-Vet du hur mordet ska förhindras? -Genom att jag stoppar mördaren.
-Då måste du ge dig på... -Det vet jag.
Kan du verkligen trycka av?
Ur vägen!
Sentinels. Snabbare än vi trodde.
Jag skulle gärna stanna, men jag måste stoppa ett mord.
Nej, inte du. Jag går.
Du klarade inte av mig, gamling. Du klarar inte av en X-Man.
Bishop har rätt. Hans ungdom är en tillgång.
Är jag för gammal?
Sändtagaren ger honom all information han behöver.
Det här ska jag komma ihåg, gröngöling.
Gå i frid.
Vilken överraskning. Portalen funkade inte. Jag skulle ha tagit tunnelbanan.
Den här vägen!
Barn? Ute på gatan i dagsljus?
Vi sticker!
Det fungerade! Vilket år är det? Vad gör jag här? Jag minns inte!
Tänk efter!
MÅNDAG
Måndagen den elfte, 19...
Jag har rest tillbaka i tiden, men för att göra vad?
"Professor Charles Xavier ska hålla tal om förföljelse av mutanter."
Är jag här för att hitta Xavier?
Du har nog redan läst den, men omslaget såg bra ut.
Thomas Wolfe. En gammal favorit. Du ska ha tack.
Beast är lätt att handla till. Man köper de dammigaste böckerna.
Hur går det för dig, Beast?
"Stenväggar utgör inget fängelse, liksom galler ingen bur."
Du har rätt. Nu för tiden använder man betong och titan.
Snälla, Gambit. Jag måste fullfölja det här på mitt sätt.
Här får du att lägga patiens med. Men jag begriper inte hur du står ut.
Nu ska jag härifrån.
"Även om jag alltid raskar på har jag aldrig bråttom."
Jag väntar utanför, Rogue.
-Vad är det med Gambit? -Alla har sina demoner.
Vår vän Gambit kan ha stött på några av sina i fängelse.
Legenderna lever. X-Men. De är omöjliga att stoppa.
Varför kan jag inte minnas?
Kom, vi spelar det nya spelet. "Lönnmördaren."
Spel? Lönnmördare? Vad då för mördare?
Vad ska jag göra åt en mördare?
Utplåna måltavla...
Utplåna, utplåna...
Mördare. X-Men. Nej!
X-Men är mördarna och jag är här för att stoppa dem.
Säkerhetskontroll. Allt är säkert.
Vänta lite!
Läskig typ i sektor G.
Mördare!
För framtiden!
Jag måste stoppa er alla!
För framtiden!
Nu måste du dra.
Stoppa det här!
Det här ska jag minnas, gröngöling!
Wolverine! Det är jag! Låt bli!
-Kom igen! -Sluta!
Wolverine! Om du dödar honom får jag inte svar på mina frågor.
Men jag måste stoppa er! Förstår du inte, Wolverine?
Det är enda sättet att rädda oss!
Killen är galen.
Cyclops. Se om någon är skadad och kom sen till insatsrummet.
Vi behöver Cerebros hjälp med det här.
Den här armgrejen är konstig. Jag vet inte hur jag ska kringgå den.
-Vet ni något? -Var han än kommer ifrån...
Om det här är nästa nya vapen ligger vi illa till.
Den är inställd på bedövning.
Bara en av de här patronerna har en enorm explosionskraft.
Jag har aldrig sett något liknande.
-Det måste vara en fälla. -Allt är anslutet.
Är ni redo att ta emot min hjälp, mr Bishop?
Har jag något val?
Jag ser en röra av bilder.
Mörka och skrämmande.
Vad ska det här föreställa?
-Jag tror att det är framtiden. -Killen fejkar.
Jag känner av hans känslor. De verkar äkta.
Jag har inte tappat håret.
Jag har sett framtiden! Vi har misslyckats. Hur är det möjligt?
En värld försänkt i mörker. Och allt är vårt fel.
Du kan inte tro på att han kommer från framtiden. Det är en fälla.
Jag vet vad jag såg.
Han försökte döda oss.
Och du går på hans historia om en fruktansvärd framtid?
Det här konstiga vapnet, då?
Är det någon som lyssnar?
Herr Terminator påstår att ett mord kommer att äga rum
som blir världens undergång, och en av X-Men utlöser det.
Vad nu? Är det någon i framtiden som stjäl din bil?
Någon eller något har kommit tillbaka genom tidsportalen.
Men lägg av! En tidsportal?
Det är inget att diskutera.
Släpp honom, Cyclops. Du har befälet över teamet.
Vi måste hjälpa Bishop att förstå sitt uppdrag.
Jag vill inte ha deras hjälp. Glöm inte varför jag är här.
Om du tror att jag släpper dig ur sikte är du galnare än jag trodde.
Jag ser något som glöder. Det liknar en dörr.
Restenergi från portalen. Tiden har helt klart förvrängts.
Ja, jag tyckte väl att jag kände hur planeterna vreds ur kurs.
-Vem har kommit igenom den? -Inte vem. Vad.
Det är Nimrod!
Den där lilla soppburken? Ge mig fem sekunder så...
-En ny Sentinel? -Från min tid. Från framtiden!
Hjälp! Storm har klaustrofobi!
Nimrod känner det på sig!
Undan, idiot!
Jean!
Vad ska vi göra? Våra vapen hjälper inte.
Han har ännu inte känt naturens kraft!
Hagel! Fyll himlen med stenar av is!
Gör det kallare. Konstruktionen kanske spricker.
Från världens ände, skicka obegränsad kyla mot honom!
-Vi klarade det! -Nej!
Den omformar sig. Vi har några sekunder på oss.
-Vad hände? -Jag förstörde sändtagaren.
Den håller mig kvar när jag är här.
Om något händer med den slits jag tillbaka i tiden.
Precis som med Nimrod? Oj!
-Nu tror jag honom. -Toppen.
Säg mig då en sak...
Vem av oss är mördaren?
Jag minns inte. Det kan vara vem som helst av er.
-Det kan inte vara Jean. -Det kan det visst.
Jag har haft mörka dagar. Eller har du glömt det?
-Men Jean... -Det kan vara vem som helst.
Vi har alla våra mörka sidor.
Tala för dig själv. Den enda som jag vill döda
är Bishop om han ljuger för oss.
Oj, så allvarliga ni ser ut! Och så har vi sällskap. Läget?
Alla kan slappna av. Gambit är tillbaka.
Du! Det är för din skull jag är tillbaka!
Mon ami, du har nog begått ett misstag.
Förrädare! Din framtid tar slut nu!
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Text: Ellinor Larsen