Vi är på plats och behöver förstärkning, kom.
Sånt här ska inte hända här. Förbaskade mutanter.
2B10, vi behöver förstärkning, nu!
Nu igen?! Varför skaffar sig inte Sabretooth ett liv?
Jag är rädd att hans vrede ibland går överstyr.
Som Wolverine, om han visste att vi var ute efter Sabretooth.
Det var just därför professor Xavier ville att vi skulle åka utan honom.
En galen kombattant åt gången räcker.
Släpp mig! Släpp mig!
Jag finner att lugnande gas fungerar ytterst väl vid aggressionsproblem.
Gasen verkar mildare mot civilbefolkningen.
Det är tveksamt att Sabretooth tackar oss för hans vältimade bortförande.
Sabretooth kan sitta i häktet ett litet tag...
-...men inte för alltid. -Jag håller med.
Om jag inte når fram denna gång-
-får vi överlämna honom till staten, men först vill jag göra ett försök.
Borde vi inte säga nåt till Wolverine?
Hur ska vi kunna göra det utan att starta ett krig?
Oroa dig inte, Jubilee.
Det lugnande medlet får Sabretooth att sova i åtta timmar till.
Vi kan prata om det i morgon bitti.
ÅTKOMST BEVILJAD LADDAR NED
Beast sa att Sabletooth kommer att sova länge på det han fick.
Var är han?
Oroa dig inte, Wolverine. Vi har låst in honom i källaren.
-Professorn ska... -Nej!
Professorn är på gymmet! Åh, nej.
Vi måste prata, professorn.
-Jag förstår att du vet. -Du vet hur jag känner inför det.
Ska han få leva så ta honom härifrån.
Så länge Sabretooth är i mina händer så skyddar jag honom.
Vill du attackera honom får du stå mig till svars.
Förlåt! Jag är verkligen ledsen!
Okej. Men jag har varnat er förr, och ingen lyssnade.
Stannar han så får han mig som barnvakt.
Jag skulle föredra om du vilade dig lite.
Det skulle jag hellre göra, men så kommer det inte att bli.
ÅTKOMST BEVILJAD NEDLADDAT: 84%
Se vilken lat typ som kommer här för att hälsa på mig.
Där tar du fel. Jag var upptagen med att drömma om att krossa dig.
Och jag drömde om din söta lilla sköra sak.
Vad är det hon heter? Silver Fox?
Din usla... Vänta!
Jag vet inte vem du är, pysen, eller vad du vet, men du är inte Sabretooth.
Jag bryr mig inte om vems skinn du bär, men jag vill se vad som finns på insidan.
Kom an bara, lilleman!
Xavier, hör du mig? De är överallt! De är på insidan!
Vem är du? Jag får inte in dig. Signalen bryts.
Hör du mig, Xavier? Du är i stor fara!
Jag justerar antennen för att få bättre signal.
-Hör du mig, professorn? -Vad är det, Sinister?
Du måste hjälpa mig! Den här saken...
-Vad händer? -En mäktig varelse...
...har attackerat min bas.
Mina män är tillfångatagna, skadade.
En varelse sprider en infektion. Du måste få stopp på det!
Vi ska göra allt vi kan så fort vi har en profil av honom.
Vi hinner inte göra nån profil!
Den här varelsen kan anta vilken form som helst!
Det finns ingen tid att vänta! Professorn! Bakom dig!
Vad...
Professorn! Professorn! Professorn! Profess...
Objekt identifierat. McCoy, Hank.
Det var en ovanlig kvällsgäst.
Fascinerande. Det rör sig genom fast massa som jag rör mig genom luft.
Vad i hela...?
-Logan? -Hank!
Jag kommer, Logan.
Nej, Hank! Gör det inte.
Försvinn, Hank! Du måste...
...hämta hjälp. Hämta...
Logan.
-Gör inget motstånd. Du blir assimilerad. -Kanske det, men inte ikväll.
Jag kan ha nytta av en provbit.
Det måste finnas nån neurosignal som binder samman alla delar.
Dr McCoy. Flytta dig från huset.
Vi tar över nu. Vi behöver ställa några frågor.
Visst, men jag...
Inga fordon? Hur tog de sig hit?
Logan kommer säkert att förstå.
Den rör sig rätt sakta. Jag kan lätt köra ifrån den.
Negativt. Öka farten, öka farten!
Var inte rädd. Själv är vän. Allierad. På din sida.
Vem... Vad är du?
Ingen tid att presentera oss! Kör!
Själv hoppas att Själv-vän Beast har ätit en lätt middag.
-Jösses! -Tillfångatagandet av McCoy fördröjt.
Återstående mutanter redo för förflyttning.
-Ska vi presentera oss nu? -Bekräftat. Själv är...
Jag är Warlock. Det är inget namn, utan en titel.
Jag är arvtagare till Phalanx, ett kluster 37,5 ljusår härifrån.
Det som inte assimileras tillintetgörs.
När jag nådde mogen ålder då jag för evigt skulle smälta ihop med Phalanx-
-förstod jag att jag inte önskade erövring.
Min Livskamrat kände likadant.
Tillsammans bröt vi oss fria och flydde därifrån.
I sökandet på vårt nya hem skadades vårt rymdskepp.
Jag försökte att återfå kontrollen, men misslyckades. Vi störtade här på jorden.
När jag vaknade kunde jag inte hitta min Livskamrat.
Jag befarade det värsta.
Då kom människor. Flera stycken, med fordon.
De tog vårt rymdskepp.
Själv var för rädd för att hjälpa henne.
Phalanx har följt efter oss hit. Er värld kommer att gå under.
Själv skäms.
Det ska du inte göra. Vår värld har inte gått under ännu.
Landa på taket där borta.
Själv följde efter människorna till ett labb, men hittade inte Livskamrat.
Inte förrän Själv spårade hennes energi till ditt hem.
-Är den där varelsen din Livskamrat? -Nej! Eller jo. Delvis.
Phalanx kontrollerar henne. De har gjort nåt hemskt med henne.
Fråga. Vill du hjälpa oss, McCoy? Snälla?
Vi kanske kan hjälpa varandra. Jag har ett labb här inne.
Jag skulle vilja undersöka ett vävnadsprov på dig.
Som tur är är det stängt nu.
-Fråga. Varför är det tur? -Du hade kanske skrämt personalen.
Då ska Själv förändra sitt utseende.
Naturligtvis. Den här vägen.
Otroligt. Assimileringen sker snabbt i metalliska material-
-men långsammare i icke-metall.
Levande vävnad assimileras också snabbt, men mutantvävnad är immunt.
Sker assimileringen oberoende av medvetandet?
Åh, nej, Själv-vän Hank!
I likhet med Phalanx kan alla delar av Själv både tänka och känna.
Fråga. Om Hank är klar, får Själv återförena vävnaden?
Javisst, om du så önskar.
Otroligt! Gör det en gång till, är du snäll.
Naturligtvis!
Hur snabbt det assimileras beror på substansens elektriska konduktivitet.
Fråga. Vad pratar Själv-vän Hank om?
Assimilationen är ett elektromagnetiskt fenomen.
Det förklarar hur Phalanx kunde ta sig fram så fort.
Massa överförs till olika typer av ledningar-
-tågrälsar, kraft- och telefonledningar.
Kära nån!
Det här varelsen kan vara farligare än vi trodde!
Fråga. Ska Själv-vän...?
Jag kopplar in den på president Kellys linje.
-Han måste förvarnas! -Dr McCoy. Vad är problemet?
-Herr president. Jag måste varna er. -Säg inget mer, doktorn.
Den här linjen kanske inte är säker. Var befinner ni er?
-Grace Eye-kliniken i New York. -Vi hämtar er med helikopter.
Vänta på taket om tio minuter. Klart slut.
Själv-vän Hank. Du berättade inte om Själv.
Vi kan förklara läget när vi kommer dit. Nu måste vi...
Fråga. Vad menade då presidenten med "er"?
Själv-vän Hank. Er president är inte längre mänsklig.
Patienterna!
Själv-vän Hank. Vi kan inte hjälpa dem på egen hand.
Nej, men vem ska då hjälpa oss? Mitt expertområde är organisk kemi-
-men Phalanx är till hälften oorganiskt. Naturligtvis!
Hoppas att det inte är för sent att nå honom.
Fråga. Kommer inte en sändning att avslöja vår position?
Inte om jag använder några olika satelliter.
Dr McCoy. Jag önskar att det vore kul att se dig
men ett besök av en X-Man brukar bara innebära onödigt trubbel.
Och den här gången blir inte annorlunda, Forge.
Allt liv på jorden kan stå på spel. Kan vi mötas på en säker plats?
-Om det här är ett skämt... -Om det ändå vore så väl.
Vi möts i Milford på Sid:s Grill på Oakhurst om en timme.
-Lita inte på nån, inte ens ditt team. -Uppfattat.
Du kunde ju känna din Livskamrats energi.
Korrekt. Den glömmer Själv aldrig. Inte ens som Phalanx.
-Kan du avgöra om Forge är sig själv? -Korrekt. Men endast mot hans ansikte.
Vi får väl vara tacksamma för det lilla.
Dessvärre är utvecklingen dålig bland mutantassimilering.
X-Factors genetiska uppbyggnad har ett inbyggt motstånd.
-Arbetet fortsätter på Spire. -Spire är av stor betydelse.
Mutantassimilering är vad som krävs för att Phalanx ska bli komplett.
Därefter ska alla Phalanx återförenas med sin kärna.
Oreglerad fortplantning kommer att minska
tills allt liv på jorden uppnår samma perfektion som Phalanx.
-Gör inte så där. -Förlåt.
Båda varelserna är mänskliga, men Forbes har oorganiska delar.
-Den andre är helt biologisk. -Den andre? Bara han är mänsklig så...
Quicksilver!
Han tycker att personalen beter sig underligt.
-Har han rätt? -Förmodligen.
Den här unge mannen är Warlock. Vi har kommit nåt oroande på spåren.
Det började för tolv timmar sen. Vi väntade tills ni kom.
Vi ville veta att ni inte var smittade.
Vill du att vi ska tro på det?
Dr McCoy brukar inte inbilla sig, Pietro. Kan det vara nåt slags knep?
Vi vet flera mutanter som...
Jag vet hur det måste låta. Men, Warlock. Kan du assimilera gaffeln?
Intressant. Och jag är rädd att beviset står utanför dörren.
-Finns det nån utgång på baksidan, fröken? -Det finns ingen utgång, mutant.
Livskamrat, nej! Snälla!
Warlock! Hjälp Själv!
Kontrollänk är etablerad.
-Jag kör hit bilen. -Nej, vänta!
Lämna mig. Det går fortare utan mig!
Inte nödvändigtvis.
-Åh, stora ande, beskydda oss! -Sannerligen. Den här vägen.
Ned med er!
Mr Sinister kan tyckas som en udda allierad
men den pragmatiska satsen: "Din väns ovän är din vän" passar in.
Fort! De omformar sig!
Lyft! Lyft!
All historik, mitt labb och mina män är borta.
Jag har gjort en projektion av det vi har sett fram tills nu.
Om Phalanxorganismen får härja fritt
kommer 76 procent av jordens befolkning att assimileras inom fyra dagar.
Men du använder en snabbpåverkad modell. Den här grejen tänker.
Den var ute efter presidenten och låg i bakhåll i Milford.
Den vet till vem och hur den ska sprida infektionen.
Sant. Men dess kontroll verkar begränsad.
På restaurangen verkade den mer återhållsam.
Den kanske behöver en större sändare för att utöka sin räckvidd.
Nåt som det där, till exempel?
Det är Spire!
Phalanx tänker använda den för att sammankalla mitt folk
och utöka Phalanximperiet med denna planet!
Det är Självs fel! Själv borde aldrig ha kommit hit!
Själv-vänner Beast och Forge
er värld kommer att gå under.
FORTSÄTTNING FÖLJER...
Du och jag ska vara tillsammans, det är meningen.
Allt kommer att bli bra.
Vad är det?
Åh, Cody! Cody! Jag kan röra vid dig, det är på riktigt!
Vad har jag gjort?
Text: Therese Nilsson