I tidigare avsnitt:
-Vem är du? -Jag heter Arkon, härskare i Polemachus.
Min planet håller på att dö.
Du, gudinna över elementen, kan rädda oss.
När du ser hur min värld ser ut kommer du att förstå.
Stormarna försvagar ringarna
som skyddar vår planet precis som ert ozonlager.
Jag känner ett stort sår.
-Vad är det? -Vår elcentral.
Vår planet behöver den, den skyddar befolkningen.
Men Arkon, den orsakar...
Dina krafter är väl starka nog att uppfatta den.
Det är över, min älskling. Vi är räddade.
-Vill du styra riket med mig, Storm? -Ja, det vill jag,
Jag presenterar vår drottning, Storm!
Jisses.
Invånare i Polemachus. I Storms ära
våra planeters räddare och min trolovade
förkunnar jag härmed ceremonin Stormfestivalen invigd!
Denna hyllning arrangeras årligen
för att visa vår nya drottning vår kärlek och uppskattning.
Polemachus ska återigen bli ett rike av rikedom och tillfredsställelse.
Att återuppbygga vår värld är en tuff uppgift
men vi ska inte förnekas livets härligheter.
Låt firandet börja!
Det är nåt som inte stämmer. Jag känner det på lukten.
Jag vill inte förlora henne
men vilka är vi att stå i hennes väg?
-Vi är hennes vänner. -Wolverine har rätt.
Storms förlovning känns väldigt plötslig.
Hon planerar att bosätta sig på hans lerboll för alltid.
Hon är inte sig själv.
Det kanske är för att jag för första gången är lycklig.
Jag förstår er oro.
Cyclops. Som ledare oroar du dig för min säkerhet.
Men du är också tillräckligt generös för att önska mig allt gott.
Hank. Du har analyserat mitt beslut och ser inte nån logik.
Min kära vän. Mitt beslut kommer inte från hjärnan, utan hjärtat.
Och Logan. Du om nån vet hur det är att känna sig plågad.
Jag har varit en del av X-Men sen jag var i tonåren
och aldrig unnat mig nåt utöver jobbet.
I åratal har jag utfört våra strider
men trots det är vår värld inget hem för mutanter.
-Det är vårt enda hem. -Inte för mig.
Här har jag chansen att göra skillnad!
Jag kan hela en trasig planet och vara lycklig med mannen jag älskar.
-En underbar man! -Som du precis har träffat.
Snälla ni. Ni är min familj. Varför kan ni inte stötta mig och dela min lycka?
-Det är klart att vi ska. -Jag tänker då inte missa bröllopet!
Hämta en av Arkons golfbollar så kan professorn komma hit till bröllopet!
Tack ska ni ha.
Du ska få se. Arkon är en fantastisk man!
Flottan är redo, ers majestät.
De inväntar order.
Utmärkt! Väderförhållandena är nu under kontroll.
Men Polemachus har betalat ett högt pris i produktion och rikedomar.
Ers majestät Vetenskapsrådet har fastställt-
att kaoset berodde på kraftnätet.
Det hade kunnat åtgärdas genom att stänga av elcentralen.
Och efter det då, din dummer?
Allt skulle bli som förr. Ingen el åt vakterna eller lydnadsringar åt arbetarna.
Kaos! Revolt!
Jag håller med. Vi stänger inte av kraftnätet!
Vi har fler arbetare än invånare i staden!
Vår värld är en ruin. Vi måste återuppbygga den.
Vi ska få hjälp av vår närmaste granne, Belgania!
Jag måste på påminna ers majestät om fredsavtalet med Belgania.
Vårt folk behöver arbetare!
Utan dem återgår vi till våra förfäders karga liv.
Polemachus framtid ska inte stoppas av nåt litet papper!
Vi attackerar ikväll! Vi fyller båtarna till bredden!
Visa ingen nåd!
Wow, vad häftigt!
Det är guld! Jag skulle kunna vänja mig vid drottninglivet.
Förlåt, min härskarinna. Anmäl mig inte. Det ska aldrig hända igen.
-Förlåt! -Det var mitt fel!
Jag ber er. Rapportera inte in det.
Så märkligt, Storm.
-Hon var... -Hon var livrädd.
-Visst är det en fantastisk hyllning? -Jo visst.
Kanske lite för fantastisk.
Känner du till stammen som hyllade Storm när hon var barn?
Det där gudinnetramset gjorde henne snurrig.
-Xavier hjälpte henne igenom det. -Kanske det, men se dig omkring.
Är det här stället verkligen så bra för henne?
Hör du pysen. Vi är kompisar till din nya drottning.
Vet du var man kan köpa en burgare?
Jag ber! Förlåt, men jag måste återgå till mitt arbete!
Han verkade väldigt bekymrad över robotvakten.
Han var inte bekymrad, Hank. Han var rädd.
Var redo med näsan, Logan.
Vi kanske har några lokala skithögar att sniffa upp innan vi åker hem.
De verkar inte vara på väg ut för en pizza.
Vänta, Logan. Vi vet inte hur det ligger till.
-De där skeppen kan vara... -Familjens charterplan? Kom igen.
Du känner igen ett stridsskepp när du ser ett.
Vi måste kolla upp det. Vi följer efter tuffingarna.
Vi får inte bli för involverade.
Oj! Vad bråttom de verkar ha. Undrar vart det ska.
De ska flyga till Belgania, vår närmaste granne.
De ska föra med sig utrustning, arbetare och dignitärer till vår kungliga middag.
Och viktigast av allt för de med sig bröllopsgåvor för att glädja dig.
Du behöver inte göra dig sånt besvär för min skull, Arkon.
Det är inget besvär att skänka dig glädje.
-Det var väldigt många farkoster. -Kriserna har slitit hårt på Polemachus.
Vårt land och våra fabriker och byar har lidit oerhört.
Nu får vi hjälp att bygga upp allt igen.
-Det är en enorm uppgift. -Vi gör det tillsammans.
Vad ska det här föreställa? Knäböjer du inte för mig?!
-Du skadar henne! Snälla Arkon, sluta! -Som du önskar.
Förlåt mig, ers majestät. Det ska inte hända igen.
Du är fri att gå.
Den stackaren var livrädd för dig.
Lagret av rädsla är så tjock att man kan åka rullskridskor på den.
Snälla ni. Ni förstår inte våra seder. Våra fiender är smarta och hänsynslösa.
Vänner kan försvinna bara på ett ögonblick. Jag måste vara hård.
Man kan vara försiktig utan att vara ond.
Döm mig inte för hårt innan du lär dig mer om vår värld.
Jag kan inte leva såhär, vi måste prata om det!
Naturligtvis, Storm.
Din kärlek betyder mer för mig än mitt eget hjärta.
Litar du på mig?
Du ska inte ångra det. Det lovar jag.
Laura! Nej!
Ben!
Påstår du att de jobbar frivilligt?
Vi fattar poängen.
Jag ska förvandla de där robotarna till skrothögar.
Det bör du nog låta bli.
Följ med mig, allihop.
Du siktar på fel person, kompis.
-Vänta, Wolverine. -Vilken bra idé.
Han dödade just en av robotvakterna.
Det kommer fler! Ni satte igång larmen!
-Vi måste åka, nu! -Han har rätt.
Jag antar att vi inte blir bjudna på svensexan.
Ni slåss bra. Gör ni det här ofta?
Jag heter Mentor, ledare för den Belganianska motståndsrörelsen.
Ni kanske kan hjälpa mig att släppa mitt folk fria.
Beast! Wolverine! Få ut fångarna!
Nu snackar vi.
Alla, mot kullarna! Nu!
De nya arbetarna! Sektion fem. Kod Omega.
Wolverine! Några fler vakter?
På tal om vakter. Här kommer team B.
Okej! Vi måste ta oss ut härifrån!
Vi kommer ingenstans!
Den skulle användas i nödsituation.
Det här klassas väl som det?
Beast! Skynda dig! Den stänger sig!
Hank. Hur illa är det?
Värre än jag önskar.
Samla helarna på en gång!
Du har ju bott här hela livet. Vad föreslår du?
Härskarinna! Det är inte min plats att säga! Om jag väljer fel...
Be mig inte att svara!
Du har inget att frukta. Jag har pratat med Arkon.
Nej! Snälla!
Det är nåt som är väldigt fel, Storm.
Jag kan göra nåt åt det. Vad det än är kan jag göra det bättre.
Arkon säger att en del av deras seder kan verka hårda
men Polemachus kämpar för sin överlevnad.
Åh, Jubilee. Jag behövs här. Arkon är en snäll och fin man.
Jag älskar honom. Han bad mig att lita på honom. Förstår du?
Visst... Men det är inte mig du behöver övertala.
Hur mår du, Beast?
Jag är tacksam att jag lever, men funderar över smärtreceptorerna
i det mänskliga nervsystemet.
Scott. Jag har hyser stort tvivel inför bröllopet.
Arkon är en hänsynslös tyrann och har förslavat tusentals av mitt folk.
Tusentals fler har dödats av robotvakterna.
Jag kanske ska ta ett litet samtal med brudgummen.
Jag önskar att det var så enkelt, men Storm älskar honom.
Hon måste se hans tyranni med egna ögon.
Vi har fixat åtkomst till Arkons skepp.
Vi kan använda dem till att fly. Bortsett den där.
Tornet förser robotarna och kontrollringarna med energi
Hela deras polisstat är beroende av det.
Arkon bygger en ännu mäktigare elcentral
en som spårar oss även i dessa grottor.
Vi måste berätta för Storm, även om det krossar hennes hjärta.
Motståndet och besökarna frisläppte många slavar innan vi hann gripa dem.
Jag tolererar det inte! Vi måste stoppa jordvarelserna!
Men ers majestät. Det är er fästmös vänner!
-Om de gör motstånd, då? -Eliminera dem.
Min fästmös humör behöver du inte bekymra dig om.
Oroa dig inte, Storm. De dyker säkert upp.
Du har inte ätit av din middag.
-Behagade inte maten dig? -Det är nog all uppståndelse som påverkar.
Det här är bara början.
Mitt lojala folk! En skål i våra förfäders namn!
För Storm. Vår planets räddare, och erövrare av mitt hjärta.
Vill du ställa dig upp och ta emot folkets kärlek?
Jag...
-Är jag sen till käket? -Grip dem!
Nej, sluta! Cyclops! Logan! Vad gör ni?
Fråga din pojkvän. Fråga hur han rekryterar sin personal.
-Inte genom jobbannonser i alla fall. -De är inte anställda, va?
De är slavar!
Hur så? När Belgania var starkare angrep de oss.
Nu är det vår tur.
Vad är det för fel på det? Alla mäktiga människor agerar så.
Inte rättvisa människor. Hur kunde du ljuga för mig, din usling!
-Hur kunde du få mig att älska dig? -Jag har inte gett dig tillåtelse att gå.
Hon behöver ingens tillåtelse. Släpp henne!
Nu räcker det med det här tramset!
Kasta dem i slavhålorna!
Jag ska se till att bli av med er!
Gillar du att skrämma folk? Jag ska visa hur det känns.
Det är Storm!
Ringarna!
Skadas de mer är allt jobb förgäves!
-Polemachus kommer att förstöras helt! -Sluta, Storm! Snälla!
Lyssna på mig, Storm. Det du gör är inte rätt.
Vill du att denna jordhög ska finnas kvar imorgon
hade jag hämtat de där gyllene golfbollarna på en gång!
Du gör illa oskyldiga människor!
Arkon får dig att agera mot allt som du står för!
Snälla, Storm. Han är inte värd det!
Du har rätt. Förlåt mig.
Kom så åker vi härifrån.
Storm! Snälla!
Jag kan ge dig alla rikedomar du önskar, vår värld ska avguda dig!
Vi ska åka hem.
Du är ingenting på jorden. Du föraktas, fruktas och avskys för dina gåvor!
Slavarna, då?
Slavarna? Vad har de med vår kärlek att göra?
-Allt. -Jag erbjuder dig hela världen.
Var inte dum! Slavarna är obetydliga!
Ingen levande varelse har rätt att förslava andra. En dag kanske du förstår.
-Vad har du gjort?! -En kunglig bröllopsgåva. Från hjärtat.
Till skeppen! Till skeppen!
Storm!
Hon verkar så ledsen, Wolverine.
-Jag går och pratar med henne. -Låt henne vara ensam.
Storm vet att du bryr dig om henne. Du fanns där när hon behövde dig.
Resten måste hon ta hand om själv.
Text: Therese Nilsson