Med all respekt, doktorn, så begriper jag inte hur de här skumma affärerna
kan planeras av en man i sextioårsåldern.
-Menar du allvar, dr Xavier? -Du måste tro mig, kommissarien.
Dr Nathaniel Essex ligger bakom dessa brott.
Alla som har sett förbrytaren påstår att han är en ung man.
Jag kan inte beskylla en vetenskapsman för såna här omänskliga hemskheter!
Essex är inte mänsklig, kommissarien. Inte längre.
Jag har spårat honom i ett helt liv och undrar om han nånsin var mänsklig.
Flytta på vagnen!
Hur känner du till den där galna doktor Essex?
Jag fick först höra om hans besattheter år 1859
då jag var anställd av hans välgörare och svärfar lord Gray.
Essex var intresserad av Charles Darwins teorier
i synnerhet de banbrytande tankarna i "Om arternas uppkomst".
Därför anser jag att det naturliga urvalet utgör den huvudsakliga
men inte den enda faktorn för arternas utveckling. Varsågoda att ställa frågor.
Mr Darwin. Er teori må förklara avvikelser hos mindre djur
men hur förklarar ni det naturliga urvalet hos människan?
Skapades vi inte till Guds avbild?
Jag har ännu inte studerat människan utifrån mina teorier
men kan så göra i framtiden.
Borde inte det naturliga urvalet gälla samtliga levande varelser?
-Både djur, växter och människor? -Jo, det är riktigt.
Då vi ej omfattas av det naturliga urvalet
är väl tiden inne för nästa steg i evolutionen?
Nej, inte alls.
Människan konkurrerar med varandra och omfattas därav av det naturliga urvalet.
Du hade en fråga.
-Mr Darwin. Dr Nathaniel Essex. -Trevligt att råkas.
Jag vill diskutera mina studier, mina herrar.
Jag har gjort omfattande studier på muterade människor utifrån era teorier.
Det råder farliga tider för fritänkande vetenskapsmän.
Jag ser fram emot att läsa era studier, sir.
Mina resultat är obestridliga, och med ert stöd...
Med hänsyn till mottagandet mina teorier fick
-är det jag som behöver ert stöd. -Tack, sir.
Ha tålamod, min gosse. Och var diskret.
Får jag presentera dr James Xavier, mr Darwin.
Han är familjeläkare på Gray Hall.
Anser ni mig vara en kättare eller bara en galning, dr Xavier?
Jag hade den djupaste respekt för er
men naturligt urval verkar undertrycka den gudomliga skapelsen.
Kättare, får det bli.
Ursäkta mig, mina herrar.
Den här diskussionen tröttar ut mig. Hur mår Rebecca?
Har min hustrus tillstånd förändrats så är det till det sämre.
-Tittar du till henne ikväll? -Naturligtvis.
Trots att dr Essex var kvalificerad att behandla sin hustru passade det sig inte
att en läkare behandlade sin familj på den tiden.
Har du några goda nyheter rörande min dotter, James?
Inte ännu, sir. Men min behandling kommer snart att ge resultat.
Behandling?! Varför kan ni inte erkänna att ni inte vet vad min hustru lider av?
-Ni förolämpar mig! -Nej, jag... Förlåt mig, min vän.
-Jag blev en smula frustrerad. -Jag förstår.
Det är sömnbristen. Jag önskar er en god natt.
Hans arbete bekymrar mig. Det är ren hädelse.
Jag förstår. Men han är min svärson.
Och han är en av de få saker som får min dotter att le.
Jag vågade inte erkänna det, men Rebeccas sjukdom var märklig.
Rebecca. Jag behöver ett till blodprov.
Är jag din hustru eller din försökskanin?
Du är det dyrbaraste i hela världen
därför ska jag göra allt i min makt för att du ska bli bra.
Essex labb låg i en inrättning
för de psykiskt svaga, i den västra delen av byggnaden.
Som föreståndare tog Essex emot de arma människor
som på grund av medfödda svårigheter inte fungerade i samhället.
Beryktade köpmän visste att han betalade bra
och hjälpte honom att hitta folk på karnevaler och andra föreställningar
där de tjänade sitt uppehälle.
Jag glömmer aldrig den dag jag kom dit med Darwin
för att bevittna avslöjandet av Essex arbete.
Jag känner mig vid god hälsa och på gott humör, dr Essex.
Vi är förväntansfulla på dina upptäckter.
Ni ska få se, mina herrar. Den här vägen.
Som ni vet är mitt intresse inte den långsamma gradvisa variationen
utan avvikelser inom samma generation.
Mina herrar. Låt mig få presentera framtidens människor. Mr Fuente.
Det här är ett elektroskop
som används för att mäta elektromagnetisk laddning.
Mr Flannery. Vill ni vara så vänlig?
Dr Essex, jag är mållös!
Jag väntade mig att se små biologiska genombrott idag
men istället förolämpar du dessa lärda män med tricks och kvacksalveri!
-Men... -Om doktorn ursäktar
-så har jag inte tid med det här. -Vänta!
Jag har upptäckt ärftlighetsläran!
Tids nog ska jag förhindra alla ärftliga sjukdomar!
Människan får till slut full kontroll över sin egen kropp!
Vi blir mer än endast människor. Vi ska bli gudar!
-Kära hjärtanes. Ni är galen! -Era fån! Era blinda fån!
Vill ni se bevis? Ni ska få se bevis. I överflöd!
Jag ska visa er! Jag ska visa hela världen!
Vad har det att göra med morden här på East End?
Det är bara halva berättelsen, professorn. Om du bara...
Nå, doktorn. Tror du fortfarande att det är en vetenskapsman som ligger bakom?
Han har modifierat naturlagarna.
Den som är ansvarig för detta dåd
måste vara resultatet av denne mans grymma experiment.
Kommissarien. Jag bönfaller er att göra mig sällskap till Mansell Street!
Vi kanske kan stoppa världens mest avskyvärde galning!
Jag berättar slutet på historien på vägen.
Efter att han uteslöts ur Royal Society blev Essex än mer besatt av sin forskning
men alla försök misslyckades och med tiden blev han alltmer tillbakadragen.
Excentriker. Fanatiker.
I parlamentet spred sig ryktet att det pågick konstiga saker på Gray Hall
och det hela spred sig till pressen.
Essex och lord Gray drog sig undan medan Rebecca blev allt sämre.
Inte ens den mest tekniska medicinska utrustningen gav nåt resultat.
Essex fortsatte att kämpa för Rebecca
men hans växande intresse för mutering upptog all hans vakna tid.
Ja! Ja! Jag gjorde det!
Skulle jag vara galen, Darwin? Din fåntratt.
Du är endast ett vittne till skapelsen
medan jag är själva skaparen!
Utmärkt. Jag känner mig som en ny man.
-Vad gör du med oss? -Frukta inte, min vän.
Med dessa transfusioner blir ni mer än bara människor. Mycket mer.
Det är häpnadsväckande! Inte en skråma.
Jag förstår inte.
Förutom att hon är aningen blek har din dotter tillfrisknat avsevärt, lord Grey.
-Vad är det, min kära? -Han fick mig att lova att inget säga.
Det är kanske oviktigt nu, men Nathaniel har behandlat mig.
-Han har vad?! -Vilken typ av behandling?
Var nu inte missunnsam, James. Du sa att mitt tillfrisknande var otroligt!
Hur vågar han? Den där lille stöddige fjanten!
Vi måste hantera Rebecca med stor försiktighet i detta läge, sir.
Du måste prata med Essex, James!
Vi måste veta vad han har gjort med min dotter!
Essex! Det är Xavier. Jag måste prata med dig!
Stig på, James.
-Dr Essex, jag... -Jag är inte längre läkare.
Talar de fortfarande om mig på Royal Society?
Korrekt. Det ryktas om att du utför grymma experiment.
Grymma? Det jag ska komma ihåg när drottning Victoria dubbar mig. Stig på.
Är det här din vårdanstalt?
En blygsam start, ur vilken storartade ting växer.
-Snälla, sir! Inte mer! -Herre min skapare.
Inte ens djur förtjänar den här behandlingen.
Skulle de ha det bättre utanför dessa väggar?!
Släpp dem fria, genast!
De är inte klara, doktorn.
Jag tillåter det inte.
-Du har blivit galen. -Jag är inte galen!
Du får inte stoppa mig, James.
-Det är över, Nathaniel. -Nej! Mitt verk! Mina testpersoner!
Vad har du gjort? Försvinn inte, mina barn! Nej!
Demoner! Djävulens egna demoner!
De kommer ur mörkret, ur Hades eldar!
-Det var inte meningen. -Flannery, Vochek! Mina barn!
Ta honom!
Jag är rädd, Herre. Varför överger du mig?
Om du har nåd, så hjälp mig i min nöd.
Gör mig inte illa, sir.
Herren älskar alla sina barn. Varför tror du att han har övergivit dig?
Jag ville ha ett arbete för att skicka pengar till min familj på Irland.
Min familj... Vi...
Jag ska inte göra dig illa. Mitt namn är James Xavier. Jag är läkare.
-Nej! Det sa han den andre också! -Jag är inte som honom.
-Jag vill hjälpa dig. Vad heter du? -Flannery, sir. Thomas Flannery.
-Där är en av dem! Demon! -Lyssna på mig!
-Det är dr Xavier. Låt honom tala. -Denne man är ingen demon.
-Han är ett monster. -Nej. Han är annorlunda, det är korrekt!
Han är född med förmågor som skrämmer oss, men det var aldrig hans val
precis som ingen av oss väljer sin egen ögonfärg.
De sanna monstren går obemärkta mitt ibland oss.
Där har ni ert monster - Nathaniel Essex!
-Essex! -Det är galningen på Grey Hall!
-Slaktare! Kättare! -Nej! Håll er borta från mig.
-Vad i hela...? -Dårar! Ni ska inte döma mig!
-Vad är det som händer? -Min älskade. Vi måste fly utomlands.
Vad handlar det här om? Aj! Du gör mig illa!
Vad har hänt med dig? Behandlingarna.
-Vad har du gjort med mig? -Var inte rädd, älskade.
Vi ska bli de nya Adam och Eva.
Rebecca! Rebecca!
Pöbeln ville ha rättvisa och sparade inte på krutet.
Essex var borta och hans labb och anteckningar förstördes i branden.
Allt jag hittade bland bråtet var hans dagbok.
Lord Gray tillbringade sina sista år i tysthet med att arbeta med mutanter
av vilka de flesta försvann ner i kloakerna.
Rebecca sa aldrig ett ord till.
Själv sökte jag efter Essex runt hela jorden
i resterna av det blodbad som hans "nya människor" orsakade.
Här slutar min research. Jag har spårat Essex till denna våning.
Kom med här.
Jag har proverna du ville ha, Essex.
Jack, din dumbom! Jag sa att jag ville ha ett levande prov! Jag gav dig livet.
-Tror du inte att jag kan ta tillbaka det? -Förlåt, dr Essex.
Essex finns inte längre.
Från och med nu går jag under namnet mr Sinister!
Jag förstår inte.
Ett sista hån. Nu kommer jag aldrig att hitta honom.
Jag kan bara be att nån annan gör det.
Text: Therese Nilsson