I tidligere episoder...
Hva er dette for et sted? En regnskog i Antarktis?
-Praktfullheten er uten grenser. -Dette er Savage Land.
Magneto!
Er nå dette så klokt, Charles?
Om du kan en annen vei til flyet, er jeg åpen for forslag.
-Forsiktig, Magneto! -Beklager, Charles.
Jeg er vant til å bestige fjell mye lettere.
-Hvor langt er det igjen? -Tro meg, det vil du ikke vite.
Det er så mye jeg ikke vet om Savage Land.
Vi blir angrepet!
Himmelryttere!
Godt jobbet, Charles.
Vi klarte det.
-Jeg visste at det var like helt. -Mirakuløst nok, akkurat som oss.
-Ikke lenge! -Mutatene mine!
Vær så snill, ikke forlat oss igjen...
...gamle mester.
Uklokt, Amphibius.
-Dere kan ikke utfordre skaperen deres. -Det er det slutt på.
Se bort, Charles! Ikke møt blikket hennes.
Han har ikke akkurat noe valg.
Overlat viljen deres til meg, fremmede. Gi etter for Vertigos krefter.
Nå volder de ikke flere problemer.
Utmerket. Vi tar dem med til mesteren.
Han får avgjøre om de skal leve som slavene hans,
eller dø som de kjøterne de er.
Spill av beskjeden igjen.
Jeg vil tilbake. Nei, gå vekk!
Skynd deg til Branston teater. Jeg trenger deg nå. Wolverine!
Om det ikke er Morph, eter jeg Blackbird. Nå skal du hjem.
TEATERPROGRAM
Finnes sann ondskap i denne arme verden?
Når jeg drikker brygget jeg har lagd, får jeg endelig vite hemmeligheten.
-Det er ham. Vi henter ham. -Vent. La ham avslutte.
Nei! Smerten! For en ulidelig tortur.
Henry Jekyll holder ikke ut en slik smerte.
Men den spiller ingen rolle for... Edward Hyde.
Kom, vi må ikke miste ham.
-God forestilling, kamerat. -Hvem er dere?
Ikke skap deg, Morph. Vi fikk invitasjonen din.
Morph? Jeg har aldri hørt om ham, fremmede.
-Jeg heter Murphy. -Morph, hva er galt?
Kom dere vekk herfra. Nå! Jeg vet at han følger med.
Han vil ha deg og Jean. Han har professoren. Han...
-Professoren? -Ingen fare. Vi drar ikke.
Kom igjen, flaggermustryne. Vis deg!
-Har deg, småen. -Forsiktig med Summers og Miss Grey.
Stille, Zabu. Tida er ikke inne.
Mens mutatene kjemper mot Magneto, kan vi bruke det mot dem.
Kom, min bror. Vi har mye å gjøre.
Når tida er inne, vil Ka-Zar få hevnen sin.
Der, Zabu! Trehjørningene vi så tidligere.
Kom, bror. Jeg trenger styrken din.
Løp for livet, trehjørninger!
Hva er den lyden?
-Det låter som torden. Det nærmer seg! -Jeg ser ingen skyer.
Du store min. Nei!
Ka-Zar!
-Kom, følg meg! -Hvem er det?
Ingen tid til å forklare.
Svin! Dere lot dem unnslippe!
Mesteren vil ikke like dette.
-Takk, du reddet... -Hold takknemligheten for deg selv!
Hvem er du, og hvorfor kom du med djevelen Magneto?
Om han ikke skapte de mutatene,
hadde ikke folket mitt vært slaver, og kona mi hadde vært fri!
Det holder. Uansett hva han har gjort, kan han ikke klandres for dette.
Mutaten Amphibius sa at han fulgte ordrene til "mesteren".
Kanskje han mener Sauron.
Han og mutatene dine tok folket her til slave.
Mange er i slottet, også min elskede Shanna.
Det var nok henne Sauron tok med seg. Hvordan kan vi hjelpe deg?
-Skal jeg stole på ham? -Du har ikke noe valg.
Om Magneto sviker meg igjen, skal du lide hevnen min, Xavier.
I dag tar vi slottet og frigjør folket mitt, eller dør i forsøket.
-Hva har du gjort med Xavier? -Scott og Jean. Godt å se dere igjen.
-Vennligst hent gjestene våre. -Jeg gjør alt for å stå til tjeneste.
To X-Men, ferdig innpakket.
Veldig omtenksomt, George. Nå...
Det holder!
Wolverine? Scott!
Pass deg. Jeg vil ha Sinister!
Kom igjen, Sinister. Vil du ha meg? Her er jeg.
Ruckus!
Problemet med denne gjengen er at man må rope for å bli hørt.
-Godt jobbet, Ruckus. Jeg er stolt av deg. -Det er det jeg lever for.
Dere har unnsluppet én gang, X-Men. Neste gang er dere ikke så heldige.
Fort, mine barn. Gi gjestene våre en bekvem plass på flyet. Så drar vi.
Ikke for bekvemt.
Jeg vil ikke være til bry.
Stans ham! Ruckus, få Jean Grey om bord i flyet.
-Hold avstand, vesle mann. -Jean!
-Du tok feil jente, tjukken. -Nei, det gjorde han ikke.
-Jeg sa jo at jeg er upålitelig. -Kom, gutter.
Jean!
Ta det med ro. Vi finner henne, koste hva det koste vil.
Slottet ditt, Magneto. En verkebyll midt landet vårt.
Det var ikke tanken. Jeg hadde store planer for denne verdenen.
Dessverre, Magneto, skaper planene til mektige menn
strid og lidelse hos dem de ønsker å hjelpe.
Takk.
Det blåser visst kaldt i kveld.
Det har blåst slik siden Magneto kom til Savage Land.
-Tidene forandrer seg, jungelherre. -Men ikke folk.
Denne inngangen leder oss til laboratoriet.
Zabu er på vakt, Magneto. Jeg også.
-Og det burde du være, dåre! -Hvordan?
Mesteren oppdaget den hemmelige inngangen din for lenge siden.
Hvor var vi?
Kom! Vi finner en annen måte å befri min elskede på.
Kom, vi kan ta dem igjen!
Nei, la dyrene dra. For denne gang.
Vi har de to vi ønsker mest.
-Er du mesteren? -Stille! Ikke våg si navnet hans.
Nei.
Jeg passer kun på her mens mesteren er borte.
Dere kan kalle meg Brainchild.
Fort, lenk dem til veggen.
Vi har arbeid å gjøre!
-Hva gjør du? -Brainchild, det holder!
Mester! Endelig har du vendt tilbake til oss.
-Mister Sinister? -Jeg har hørt om ham.
Jeg er ikke imponert.
Professor? Takk og lov for at du lever!
-Vi har vært så bekymrede og redde. -Beklager at jeg har skapt bekymring.
Som du garantert har merket, Magneto,
har jeg gjort noen endringer siden jeg overtok stedet.
En vevsprøve fra Sauron er innlemmet i denne innretningen.
Nå kan den suge kreftene fra alle mutanter i Savage Land.
De blir fullstendig maktesløse.
-Mutatene virker uberørte. -De har tatt forholdsregler.
Jeg ante ikke at en av bivirkningene er at du kan gå igjen, professor.
Jeg håper at du har nytt det.
-Hva vil du ha av oss? -Deres innerste vesen.
Gutter, Morph skal til å gjøre noe vi alle vil angre på.
-Kjemper du fortsatt imot meg? -Jeg har frigjort meg!
Særdeles dårlig timing. Nå må du dele professorens skjebne.
Med glede. Jeg dør heller som en av X-Men enn å leve som slaven din!
Jeg skulle ha latt deg dø.
Nå vil jeg bare at du skal kontakte elevene dine og få dem hit.
-Det gjør jeg ikke. -Du taler som om du har et valg.
-Du? -Se på meg, Xavier, og adlyd!
Motstand er nytteløst.
Adlyd meg! Adlyd!
-Nei. Aldri. -Professor, ikke hør på ham!
-Stans! Du kan knuse ham! -Din dåre, Sinister.
Verdens mektigste mutanter vil ta deg for å hevne Charles Xavier.
Han gjør motstand som ingen før ham. Men forgjeves.
Vil ikke adlyde. Kan ikke adlyde.
For mange er avhengige av meg.
Jeg kan ikke la deg styret tankene mine. Jeg lar deg ikke...
Hva har du gjort?
Charles? Charles?
-Nå må du våkne. -Hva skal jeg gjøre, mester?
-Hva skjer? -Cerebro bekrefter at det er professoren.
Hei, venner. Det er godt å se dere igjen.
-Professor? -Du lever!
Vær vennlige og møt meg ved følgende posisjon...
-Vent! -Dette er svært merkelig.
Professoren var ikke seg selv. Gambit, undersøk signalkilden.
Straks. Blackbird har landet.
-Cyclops! -Gjett hvem vi fant.
-Vent! -Vi må snakke sammen.
-Morph sa at Sinister har professoren. -Så vi flyr rett i en felle.
Gjerne det.
Professorens mangel på følelser tyder på tvang.
Om han ble tvunget til å ringe oss, må vi hjelpe ham, felle eller ei.
Om noen holder Xavier fanget, skal jeg nyte å få dem til å slippe ham.
-Vi nærmer oss posisjonen. -Hvordan kan noen overleve der nede?
Jeg aner ikke.
Hold dere fast, folkens. Vi går ned.
FORTSETTELSE FØLGER
Norske tekster: Mats Gullikstad